УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 226/2447/21
провадження № 51 - 7042 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах  засудженого ОСОБА_5 , на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 09 січня 2023 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2023 року,
встановив:
За вироком Димитровського міського суду Донецької області від 09 січня 2023 року   ОСОБА_5 , раніше судимого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 4 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі статей 75, 76 КК звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, 
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією мана на користь держави.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначеного покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 4 жовтня 2019 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 8 років 10 місяців з конфіскацією мана на користь держави.
Ухвалою Дніпровськогоапеляційного суду від 17 серпня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни. 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414  КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навела обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою зміну оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. 
Крім того, захисник, вказуючи на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі її підзахисного через суворість, не зазначає в чому конкретно полягає така невідповідність у цьому кримінальному провадженні та підстави для застосування ст. 75 КК із врахуванням встановлених судами обставин і доводи на обґрунтування цього.
 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення з підстав м`якості призначеного покарання, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно вказати на конкретні обставини, які, на її думку, свідчать про явну несправедливість покарання  через його суворість.
Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються, на її думку, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Також у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість вказаних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїв силу ст. 419 КПК та які доводи її апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427  КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                    ОСОБА_3