ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року		Справа № 380/7536/23 пров. № А/857/12925/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року (суддя Грень Н.М., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУПФ-1) в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ-1 від 16.12.2022 року № 913080190569 про відмову у перерахунку пенсії (далі - Рішення) - перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» (далі  - Закон № 3723 - XII);
зобов`язати ГУПФ перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723 - XII з дня звернення із заявою від 08. 12.2022 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця Департаменту Секретаріат ради Львівської міської ради від 26.09.2022 № 0001/вих - 3 та № 0001/вих 4 (далі – Департамент, Міська рада, Довідка №№3, 4 відповідно).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ГУПФ, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що позивач не має необхідного стажу роботи на посадах віднесених до посад державної служби. Зазначає, що суд першої інстанції не може втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень в частині вирішення питання щодо можливості врахування Довідок №№3, 4 при переведені на пенсію державного службовця.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на призначення їй пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, оскільки станом на 01.06.2015 у неї наявний стаж 10 років на посадах державної служби та на момент звернення за призначенням пенсії у останньої наявний необхідний стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 , з 2013 року перебуває на обліку у ГУПФ, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно трудової книжки позивачки від 20.02.1978, остання працювала, зокрема:
з 01.07.1999 прийнятана посаду касира у відділі державної служби охорони при Шевченківському Районному відділі ЛМУ УМВС України;
з 06.12.1999 призначена на посаду бухгалтера у відділі державної служби охорони при Шевченківському Районному відділі ЛМУ УМВС України та звільнена з роботи 06.11.2000 по закінченні строку договору;
з 05.09.2007 призначена на посаду бухгалтера, головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності в адміністртивно - господарське управління Міської ради;
з 02.11.2007 звільнена з посади у зв`язку із закінченням строку дії контракту;
з 05.11.2007 призначена, як переможець конкурсу, на посаду бухгалтера, головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності в адміністративно-господарське управління Міської ради з присвоєнням 13 -го рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 6-ї категорії посад. Приведено до присяги;
з 03.10.2008 переведена на посаду головного спеціаліста, бухгалтера апарату секретаря ради управління Секретаріат Міської ради;
з 05.11.2009 присвоєно черговий 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах займаної категорії посад;
з 01.03.2010 переведена за її згодою з кадрового резерву на вищу посаду головного бухгалтера Секретаріату Міської ради;
з 05.11.2011 присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування;
з 01.02.2017 переведена із займаної посади на посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку ради управління Секретаріату Міської ради із збереженням присвоєного 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування.
з 25.10.2021 переведена із займаної посади, за її згодою, на рівнозначну посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку департаменту Секретаріат ради із збереженням присвоєного 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування;
з 03.08.2022 звільнена з роботи у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (а.с.9-17).
Позивачка отримала від Департаменту Довідки №№3, 4 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням за пенсією) (а.с.19-20).
ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 08.12.2022 у якій просила перевести її на пенсію державного службовця і призначити пенсію відповідно до зазначених Довідок.
Рішенням позивачці відмовлено у такому переведенні. Відмову вмотивовано тим, що у позивачки відсутній стаж державної служби, передбачений «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону України «Про державну службу» (далі – Закон 889-VIII) посади, на яких вона працювала з 01.04.2003 не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, а на посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким присвоєно ранги посадової особи органу місцевого самоврядування дія Закону Закон 889-VIII не поширюється, підстав для призначення пенсії за нормами Закону № 3723-XII немає.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-ІІІ) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону № 2493-III) .
Згідно зі статтею 3 вказаного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону № 2493-III 07.06.2001 (в редакції від 01.05.2016) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом № 3723-XII.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII. Згідно «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за певної додаткової умови: наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 вказаного Закону та «Прикінцевих та перехідних» положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону  № 3723-XII вік і страховий стаж.
Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі № 676/4235/17.
Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній на час набрання чинності Законом № 889-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
У відповідності до частини другої статті 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-IIІ.
Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-IIІ, входить до стажу державної служби.
Станом на 01.05.2016 стаж роботи на посадах віднесених до відповідної категорії посад державної служби становить 10 років 2 дні.
Загальний страховий стаж позивачки становить 36 роки 04 місяців, 18 дні.
Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби визначався «Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі – Порядок №283; втратив чинність 01.05.2016).
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Крім того, згідно пункту 4 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 від № 229 (далі – Порядок №229) до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
В свою чергу, відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.
Пунктом 6 Порядку № 229 встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до набрання чинності Законом № 889-VIII) здійснюється згідно Порядку № 283.
Таким чином, в даному випадку до застосування підлягають норми Порядку № 283, а саме пункту 2 вказаного порядку - до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17. Крім цього, у вказаному рішенні Верховний Суд дійшов до висновку, що періоди роботи на посадах заступника голови та голови сільради з 2001 року по 2015 рік зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим відмова відповідача (пенсійного органу) у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби та призначенні пенсії державного службовця є протиправною.
Таким чином, станом на 01.06.2015 у позивачки наявний стаж 10 років на посадах державної служби та на момент звернення за призначенням пенсії у останньої наявний необхідний стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на призначення їй пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Також до заяви від 08.12.2022 про перерахунок пенсії - перевід на пенсію по віку відповідно до Закону № 3723-XII позивачка подавала Довідки №№3, 4. Відповідно до вказаної довідки стаж державної служби ОСОБА_1 складає 22 роки.
Відповідно до пункту 4 «Порядку призначення пенсій деяким категорія осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі – Порядок №662), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку №662 станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Згідно пункту 5 Порядку №662 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Подані позивачем Довідки №№3, 4 за формою та змістом відповідають вимогам довідок, затверджених постановою Правління ПФУ від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Рішення ГУПФ-1 є протиправними та підлягає скасуванню.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення пенсії згідно зі статті 37 Закону №3723-XII, а тому наявні правові підстави для її призначення.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. В. Ніколін