Справа № 152/989/23
Провадження № 22-ц/801/2255/2023
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Соколовська Т. О.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року	Справа № 152/989/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Рибчинського В. П., Копаничук С. Г., 

учасники справи:
позивач – Моторне (транспортне) страхове бюро України,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Соколовської Т. О. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У липні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі – МТСБУ) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 квітня 2020 року в м. Шаргород Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та мопеда «DEFIANT» під керуванням ОСОБА_2 , у результаті якої водій мопеда ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці ДТП.
Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
На час ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Для здійснення поховання потерпілої особи дружина загиблого – ОСОБА_3 понесла витрати у розмірі 10 020 грн.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на поховання є шкодою, пов`язаною зі смертю потерпілого. Така шкода належить до шкоди, заподіяної життю на здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП.
П. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що загальний розмір такого відшкодування стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання ДТП.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата становила 4 723 грн.
Тобто, максимальний розмір такого відшкодування, яке могло бути здійснене МТСБУ стосовного померлого ОСОБА_2 , становив 56 676 грн. (4 723 грн. (мінімальна заробітна плата) х 12 = 56 676 грн.).
На момент ДТП на утриманні у загиблого ОСОБА_2 перебувала його донька ОСОБА_4 .
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
При цьому п. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день ДТП.
Таким чином, мінімальне відшкодування, яке могло бути виплачене утриманцям померлого становило 170 028 грн. (4 723 грн. (мінімальна заробітна плата) х 36 = 170 028 грн.).
На момент смерті потерпілої особи на його утриманні перебувала лише неповнолітня дочка ОСОБА_4 .
Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 батько потерпілої особи - ОСОБА_5 помер. Мати ОСОБА_6 станом на вказану дату досягла пенсійного віку, однак надала заяву, відповідно до якої просила здійснити належне їй відшкодування на користь дружини померлого – ОСОБА_3 .
Тобто, єдиною особою, яка могла отримати відшкодування була ОСОБА_3 – як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 та представник за заявою ОСОБА_6 .
Зазначена шкода родичам померлої потерпілої особи особисто винуватцем ДТП відшкодована не була.
Тому, 07 травня 2020 року, 24 липня 2020 року та 05 квітня 2021 року уповноважений представник особи, яка мала право на отримання відшкодування (доньки загиблого у ДТП) з метою отримання відшкодування збитків звернувся до МТСБУ з відповідними заявами.
Крім того, ОСОБА_3 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовною заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. 
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 страхове відшкодування на утримання у розмірі 170 028 грн., 419,25 грн. пені, 83,85 грн. трьох відсотків річних, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. та 2 270 грн. судового збору. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з МТСБУ на користь держави судовий збір в розмірі 1 705,31 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
МТСБУ здійснило виплату відшкодування особам, які мали право на отримання відшкодування – в загальному розмірі 185551,10 грн., з яких 10 020 грн. відшкодування витрат на поховання; 170 028,00 грн. відшкодування витрат на утримання, 419,25 грн. пені, 83,85 грн. 3 % річних, 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в межах цивільної справи № 152/677/21 на виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року.
Крім того, МТСБУ 18 лютого 2022 року було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року у розмірі 2 557,97 грн.
МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню особам, які мали право на отримання страхового відшкодування (шкоди) у зв`язку зі смертю потерпілої особи, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Таким чином позивач набув право вимоги, яке особи, що мали право на отримання відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілої особи ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) мали до відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки, тому звернувшись в суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 у порядку регресу суму завданої майнової шкоди в розмірі 188 109,07 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 180 551 (сто вісімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн 10 коп., з яких 10 020 грн. - регламентна виплата МТСБУ на користь ОСОБА_3 по відшкодуванню витрат на поховання потерпілої особи; 170 028 грн. - регламентна виплата МТСБУ на користь ОСОБА_4 по відшкодуванню шкоди по втраті годувальника; 503,10 грн. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання. 
У решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що зазначені витрати відповідно до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» віднесені до шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого (відшкодування утриманцям померлого, витрати на поховання), здійснені позивачем і підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу.
Відмовляючи у стягненні судових витрат, понесених МТСБУ під час розгляду справи № 152/677/21, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки означені кошти не відносяться до регламентних виплат, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а є судовими витратами в іншій цивільній справі, які розподілені судом і покладені на відповідача МТСБУ у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 до МТСБУ про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, МТСБУ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове, яким вказані позовні вимоги задовольнити повністю, а у решті рішення залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.
Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року справу призначено до розгляду на 30 листопада 2023 року в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У апеляційній скарзі позивач зазначає, що витрати на оплату правничої допомоги, а також на сплату судового збору при апеляційному оскарженні в попередній цивільній справі були зумовлені неправомірними діями ОСОБА_1 , його бездіяльністю щодо виконання власного грошового зобов`язання.
Такі витрати повністю відповідають критеріям, викладеним у ст. 22 ЦК України і є реальними збитками, які понесені як ОСОБА_3 і підлягають поверненню в порядку регресу, так і збитками, які були заподіяні безпосередньо МТСБУ.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2020 року у кримінальній справі №152/605/20 ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 
У вироку суду зазначено, що 19 квітня 2020 року о 20 год. 39 хв. водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним легковим автомобілем «ВАС 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по вулиці Героїв Майдану у м. Шаргород Вінницької області в напрямку виїзду з міста зі швидкістю руху, яка перевищувала дозволену. В районі будинку № 296, здійснивши обгін попутного транспортного засобу, не повернувся на належну у його напрямку смугу руху, маючи об`єктивну можливість виявити зустрічний транспортний засіб, продовжив рух зустрічною смугою руху та допустив зіткнення з мопедом «DEFIANT» під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку із увімкненим світлом передньої фари. 
Внаслідок даної ДТП водій мопеда ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події (а. с. 7-17).
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року у цивільній справі №152/677/21 позов ОСОБА_3 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_4 , до МТСБУ про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування було задоволено, стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 страхове відшкодування на утримання у розмірі 170 028 грн, 419,25 грн пені, 83,85 грн трьох відсотків річних, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, а також судовий збір у розмірі 2 270 грн. (а. с. 29-34).
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року у цивільній справі №152/677/21 було частково задоволено апеляційну скаргу МТСБУ та змінено розмір стягнутого судового збору. У решті рішення залишено без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Оскільки судове рішення не оскаржується в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ відшкодування витрат на утримання, поховання, пені та 3% річних, апеляційний суд переглядає справу лише у частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Положеннями частини першої статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 38.2.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відмовляючи у стягненні судових витрат, понесених МТСБУ під час розгляду спарви № 152/677/21, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки означені кошти не відносяться до регламентних виплат, передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а є судовими витратами в іншій цивільній справі, які розподілені судом і покладені на відповідача МТСБУ у зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 до МТСБУ про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.
Із таким висновком апеляційний суд повністю погоджується з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року та постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року у цивільній справі №152/677/21 встановлено, що позивачка ОСОБА_3 в межах досудового урегулювання спору направила на адресу МТСБУ усі необхідні документи, підтверджуючі факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також ті, що підтверджують перебування неповнолітньої ОСОБА_4 на утриманні у загиблого в ДТП ОСОБА_2 , проте МТСБУ було відмовлено у відшкодуванні утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_3 була змушена звернутися до суду із позовом. 
Вирішуючи справу №152/677/21, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку, що МТСБУ безпідставно відмовило у виплаті відшкодування утриманцю та задовольнили позовні вимоги ОСОБА_3 повністю.
Отже, підставою звернення ОСОБА_3 до суду із позовом та понесення нею у зв`язку із цим судових витрат, які за результатами розгляду справи були стягнуті з відповідача, було наслідком протиправної відмови у здійсненні відшкодування з боку МТСБУ.
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про те, що стягнуті з МТСБУ судові витрати, понесені ОСОБА_3 , у межах розгляду цивільної справи №152/677/21 є збитками МТСБУ, спричиненими ОСОБА_1 , і підлягають поверненню у порядку регресу, не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть слугувати підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції у цій частині.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати за апеляційний перегляд справи слід залишити за МТСБУ.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
Заочне рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за Моторним (транспортним) страховим бюро України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         В. П. Рибчинський

                                                                               С. Г. Копаничук