ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/3925/21  Номер провадження 33/814/351/23	Головуючий у 1-й інстанції Лук`яненко С.А.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.
За постановою судді, 21 травня 2021 року о 22 год. 44 хв. в с.Циркуни Харківського району Харківської області, вул.1 Травня, ОСОБА_1 керував т/з VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в діях працівників поліції вбачаються порушення встановленого КУпАП та спеціальною інструкцією порядку проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, не надали можливість скористатися правовою допомогою адвоката.
У ході складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, порядок та варіанти проходження вказаного вище огляду.
Посилається на недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису з боку працівників поліції, через ведення відеозйомки на власні засоби зв`язку, тобто мобільні телефони, а не за допомогою передбачених Інструкцією технічних засобів. Крім того, вказаний відеозапис не є безперервним та на останньому взагалі відсутні будь-які позначення дати й часу зйомки, всупереч наведених вимог Інструкції.
У протоколі про адміністративне правопорушення немає опису самого технічного засобу, яким здійснювалась фіксація.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не надавав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без його участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №163613 від 21 травня 2021 року, даними рапорту інспектора СРПП відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області Міщенка С., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявними в матеріалах справи, про те, що 21 травня 2021 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 у присутності свідків погодився підписати протокол про адміністративне правопорушення та отримав відповідну копію.
Апеляційний судом було досліджено відеозапис, відповідно до якого інспектор поліції пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, від якого останній в присутності двох свідків відмовився. При цьому, із відеозапису чітко вбачається, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, не заперечував щодо вживання алкоголю – пляшки пива, жодних клопотань, зауважень щодо порядку проведення огляду та вимог правників поліції не заявляв, у тому числі й щодо забезпечення юридичною правовою допомогою.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак алкогольного сп`яніння, об`єму вжитого алкоголю не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності. 
Апеляційний суд розцінює доводи ОСОБА_1 про його невинуватість, як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про не роз`яснення з боку працівників поліції прав та обов`язків ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить посилання про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, який засвідчено особисто підписом ОСОБА_1 , жодних зауважень з його приводу не вказано.
За таких обставин, посилання апелянта щодо не роз`яснення прав та обов`язків є необґрунтованими та нічим не підтверджені.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги в частині порушення запропонованої ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписами та матеріалами справи.
Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Статтею 266 КУпАП, пунктами 6-8 Порядку та Інструкцією передбачено, якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.
Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, та координації рухів.
Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції. У останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому в присутності двох свідків останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а тому дії працівників поліції щодо виявлення підстав для складення протоколу відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.
Жодних заперечень щодо незрозумілості вимог поліцейських або відмову від поїздки до лікарні та бажанні пройти медичний огляд виключно поряд з автомобілем ОСОБА_1 не висловлено, в тому числі, з огляду на обов`язок водія знати досконало положення ПДР України, без складення екзамену на знання яких, водій не допускається до керування транспортним засобом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта те, що відеозапис працівниками поліції здійснювався за допомогою телефонного засобу, та не є безперервним, однак наведене не свідчить про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є доказом в силу положень ст.251 КУпАП, як про це стверджує ОСОБА_1 . 
Твердження апелянта стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт- диск, на якому міститься лише фрагменти відеозапису виконаного працівником поліції, що на думку апелянта свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу порушили принцип безперервності її застосування, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. Розпаковка відеозапису на окремі файли на відеоносії, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, обумовлена його суто технічними властивостями. До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами, в тому числі результатами огляду, що містяться у відповідному акті.
Відсутність на відеозаписі позначень дати й часу зйомки не впливають на правдивість та достовірність фактичних обстави, які не заперечуються самим ОСОБА_1 . 
З метою фіксації факту правопорушення, використання особистих технічних приладів допускається та не є порушенням, як помилково вважає сторона захисту.
Тим більше, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами, які доводять, що під час зупинки автомобіля, проведенні огляду водія та складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було виконані вимоги Інструкції.
Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення через відсутність посилання на фіксацію правопорушення та технічний засіб не впливають на його зміст, в тому числі щодо викладу фактичних обставин допущення ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду судом першої інстанції, вважаю безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.
За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

    Суддя Полтавського 
апеляційного суду В.М. Герасименко