УХВАЛА

13 листопада 2023 року
м. Київ
справа №160/301/23
адміністративне провадження №К/990/35642/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ДМС в Дніпропетровській області) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №160/301/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДМС в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області,третя особа - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДМС в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 03 грудня 2022 року №12374300016928 про відмову позивачу у наданні дозволу на імміграцію в Україну;
- зобов`язати ГУ ДМС в Дніпропетровській області в особі Павлоградського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 25 січня 2022 року про надання дозволу на імміграцію в Україну.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року касаційна скарга була повернута на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
24 жовтня 2023 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ГУ ДМС в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13  червня 2023 року у справі №160/301/23.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, убачається, що справа №160/301/23 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4)  якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в)  справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Під час касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, заявник має обов`язково аргументувати у касаційній скарзі наявність однієї або кількох обставин, перелік яких викладений у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Суд звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд установив, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки в порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті не містить передбачених статтею 328 цього Кодексу підстав у взаємозв`язку із належним обґрунтуванням відповідного підпункту (підпунктів) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, за правилами, встановленими частинами першою - третьою статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі якщо його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 18 жовтня 2023  року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 28 червня 2023  року через підсистему «Електронний суд» та 11 липня 2023 року звернувся до Верховного Суду з первісною касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року касаційну скаргу було повернуто. Посилаючись на право повторного звернення з касаційною скаргою після її повернення, відповідач просить поновити строк на касаційне оскарження.
Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з первісною касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13  червня 2023 року у справі №160/301/23 засобами поштового зв`язку 11 липня 2023 року, тобто в межах строку, встановленого статтею 329 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 10 серпня 2023  року скаржник отримав копію ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2023 року.
Повторно касаційну скаргу скаржник подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 18  жовтня 2023 року.
Колегія суддів зазначає, що нормами КАС України не визначено строків звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги, оскільки процесуальним законодавством регламентуються виключно загальні строки на касаційне оскарження судових рішень, що передбачено статтею 329 КАС України.
Також колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. 
Слід звернути увагу, що касаційну скаргу позивач повторно подав поза межами загального строку (30-ти днів) звернення до суду касаційної інстанції після повернення йому первісної касаційної скарги.
Верховний Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Проте обставин, що свідчать про допущення позивачем обґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень після повернення первісної касаційної скарги з дотриманням загальних строків звернення до суду касаційної інстанції, скаржником не наведено, а Верховним Судом не встановлено. 
Враховуючи положення частин першої та другої статті 329 КАС України, ненадання скаржником доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої  статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин касаційну скаргу належить залишити без руху, запропонувавши скаржнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням інших поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази.
Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог частини четвертої статті 330 КАС України, заявником не додано документа про сплату судового збору.
Позовна заява у цій справі подана фізичною особою у 2022 році, носить немайновий характер.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З тексту оскаржуваних судових рішень установлено, що позивач заявив одну вимогу немайнового характеру та похідні до неї вимоги.
Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, складає 992,40 грн (2481 грн х 0,4).
Розмір же судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, складає 1984,80 грн (992,40 грн х 200%).
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер, код  класифікації доходів бюджету  22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: 
- заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням інших поважних причин для його поновлення та відповідні докази на таке обґрунтування; 
- касаційну скаргу в новій редакції відповідно до кількості учасників справи, у якій навести належні обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини четвертої статті 328 КАС України, у взаємозв`язку із належним обґрунтуванням підпунктів «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу;
- документ про сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн.
Керуючись статтями  169,  330,  332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року.
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13  червня 2023 року у справі №160/301/23 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено або касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
Н.М. Мартинюк 
 А.В. Жук ,
Судді Верховного Суду