УХВАЛА

09 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №420/7805/19
адміністративне провадження № К/9901/18692/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Кравчука В.М., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Міністерства юстиції України про ухвалення додаткового рішення у справі № 420/7805/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання протиправними і скасування пунктів наказу,           
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст або відповідач), треті особи: ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), в якому просив:
визнати протиправним і скасувати пункт 2 наказу Мін`юсту України від 28.11.2019 №3680/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.02.2019 №45443670, прийняте державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем;
визнати протиправним і скасувати пункт 3 наказу Мін`юсту України від 28.11.2019 №3680/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким анульовано доступ державному реєстратору прав на нерухоме майно комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20.03.2020 у задоволенні позову відмовив.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.06.2020 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нову постанову про задоволення позову.
Постановою Верховного Суду від 14.08.2023 касаційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково.
Скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 у справі №420/7805/19 в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 28.11.2019 № 3680/5 та провадження в цій частині позовних вимог закрито.
Скасовано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 у справі №420/7805/19 щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 28.11.2019 № 3680/5 та у цій частині залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2020, зі зміною мотивувальної частини, в редакції цієї постанови касаційного суду.
19.09.2023 на адресу Верховного Суду надійшла заява Міністерства юстиції України про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат. Заявник стверджує, що при ухваленні постанови від 14.08.2023 Верховним Судом не було вирішено питання про судові витрати, які складаються зі сплаченого Мін`юстом України судового збору за подання касаційної скарги. Посилається на частину першу статті 132, частину третю статті 139, частину першу статті 143 КАС України.
30.10.2023 на адресу Верховного Суду надійшла справа № 420/7805/19.
Ухвалою Верховного Суду від 08.11.2023 розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення призначено у порядку письмового провадження з 09.11.2023.
Розглянувши подану заяву, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Розподіл судових витрат врегульовано     статтею 139 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України  при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються     виключно     судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За загальним правилом розподіл судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За такого правового регулювання суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз і лише в тому разі, якщо суб`єкт владних повноважень у відповідній справі був позивачем, оскільки саме суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
Правову позицію аналогічного змісту викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 260/423/19, від 21.10.2022 у справі № 817/1908/17 та від 21.09.2023 у справі № 817/68/18.
Враховуючи те, що у ході судового розгляду справи відповідачем витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз не здійснювались, а сплачена, відповідно до платіжного доручення № 4280 від 22.07.2020, сума судового збору за подання касаційної скарги (3074 грн) відповідачу, як суб`єкту владних повноважень, компенсації не підлягає, підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 132, 139, 252, 345, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Міністерства юстиції України про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 420/7805/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                             С. М. Чиркін
                                                                                                                  В. М. Кравчук
                                                                                                                  В. М. Шарапа