Ухвала 
04 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 461/24/22
провадження № 61-16540ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи та скасування рішення, 
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку Галицька районна адміністрація Львівської міської ради подала касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року (повний текст складено 25 жовтня 2023 року) у справі № 461/24/22.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.
І. Щодо підстав касаційного оскарження
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга містить посилання на постанову Верховного Суду України 
від 16 січня 2012 року та порушення правил юрисдикції загальних судів.
Разом із тим номер справи в якій ухвалена вказана постанова Верховного Суду України не зазначено. 
Крім того посилаючись на порушення правил юрисдикції загальних судів та належність справи до юрисдикції адміністративних судів, заявник просить Касаційний цивільний суд ухвалити рішення по суті спору (про відмову у задоволенні позову).
При цьому посилання заявника на неврахування судами роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України, в розумінні статті 389 ЦПК України не є підставою касаційного оскарження, оскільки постанови Пленуму Верховного Суду України не є судовими рішеннями.
Таким чином наразі вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником належним чином не виконані.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
ІІ. Щодо зазначення в касаційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.
Заявник не зазначив у касаційній скарзі передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.
При цьому, наявність електронного кабінету в системі Електронний Суд у Галицької районної адміністрації Львівської міської ради є обов`язковою (частина шоста статті 14 ЦПК України).
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній:
- підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі. Клопотання (процесуальна вимога) має узгоджуватись із підставами касаційного оскарження та повноваженнями суду касаційної інстанції.
- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в системі Електронний Суд у Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.
У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявник має надати докази надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якщо вони не зареєстровані в системі Електронний Суд.
У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.
Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 461/24/22 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                           В. В. Шипович