УХВАЛА

13 листопада 2023 року  
м. Київ

справа №300/3714/21
адміністративне провадження №К/990/36002/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року 
у справі №300/3714/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати при звільненні з військової служби грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі 42327,48 гривень;
- зобов`язати провести виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі 42 327,48 гривень та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі 42088,26 грн. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 42088,26 грн. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 6759, 88 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 870,54 грн.
Не погодившись із оскаржуваними судовими рішенням, позивача звернувся до Верховного Суду   з касаційною скаргою. 
Ухвалами Верховного Суду від 29 серпня 2023 року, від 25 вересня 2023 року та від 19 жовтня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 було повернуто скаржнику. 
Скаржник вчергове звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції.
В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку.
В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скарга. При цьому вказує, що вперше з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 329 КАС України, проте ухвалами Верховного Суду від 29 серпня 2023 року, від 25 вересня 2023 року та від 19 жовтня 2023 року подані касаційні скарги було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Данні обставини підтверджені даними Єдиного державного реєстру судових рішень, автоматизованої бази «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалами касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Так, скаржник повторно звернувся до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою без суттєвих затримок і зайвих зволікань, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження касаційної скарги, у зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №300/3714/21 у спрощеному позовному провадженні.
В касаційні скарзі позивач, посилаючись на підпункти «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що дана справа має виняткове значення для скаржника.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)     статтею 328 цього Кодексу     підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень позивач зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду стосовно застосування норм права, а саме: статей 9, 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 та Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178.
Крім того, підставою касаційного оскарження судового рішення вказано пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що суди апеляційної інстанції не правильно застосував норми статей 116, 117 КЗпП України, 122 КАС України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, від 31 жовтня 2019 року у справі №825/598/17, від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених в пунктами 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями     328,       330,     334,     340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1  на рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року  у справі №300/3714/21.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду справу №300/3714/21.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду