ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9156/23 Справа № 201/10657/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       13 листопада 2023 року                                                        м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:         
головуючої судді Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,
       при секретарі Усик А.Д.,
       розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права власності, визнання співзабудовником, визнання реального розміру частки на будівельні матеріали, визнання права користування, усунення перешкод в користуванні, виділення майна, стягнення грошової компенсації , -
В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2019 року   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю з визначенням реального розміру частки у спірному об`єкті, виділення частки в натурі, визнання права забудовника, усунення перешкод в користуванні об`єктом незавершеного будівництва.
       Позовні вимоги та суб”єктний склад сторін у справі змінювалися.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: Дніпровська міська рада, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський проектно-конструкторський технологічний інститут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Земстройінвест», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Анісімов Вячеслав Едуардович, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Карпенко Наталія Вікторівна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання співзабудовником, визнання права власності, визнання недійсними договорів, скасування рішень, стягнення грошової компенсації.
       Зупинено провадження у цивільній справі № 201/10657/19 до визначення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Із указаною ухвалою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. 
       В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції неправомірно прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_2 , оскільки це не передбачено нормами ЦПК України. Крім того, апелянт зазначив, що в указаній уточненій позовній заяві змінено суб”єктний склад сторін та розширено перелік позовних вимог.
       На апеляційну скаргу відповідача позивачем подано відзив.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Як передбачено п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи: про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
       Як вбачається з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є власником 77/10 часток домоволодіння, а також земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що в даному випадку є предметом розгляду у даній справі, тому провадження по даній справі слід зупинити до визначення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6 . 
       Крім того, 05 вересня 2023 року від позивачки до суду надійшла уточнена позовна заява, яку суд вважав за необхідне прийняти до розгляду.
       Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
       Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.
       У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
       Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
       Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).
       Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
       Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника
у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
       Відповідно до п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
       Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 , у зв”язку зі смертю якої зупинено провадження у справі до визначення кола спадкоємців, не є стороною у справі.
       Посилання в ухвалі суду як на підставу для зупинення провадження на те, що ОСОБА_6 є власником 77/10 часток домоволодіння, а також земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що є предметом розгляду у даній справі, не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі, виходячи з положень ст.251 ЦПК України.
       Що стосується доводів апеляційної скарги про прийняття судом першої інстанції до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_2 , то апеляційний суд зазначає про таке.
       Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
       Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
       Згідно з частиною першою, пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
       Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
       У частині першій, шостій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (див постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від
01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження
№ 61-9545сво21)).
       Положеннями статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       З огляду на те, що судом першої інстанції допущено порушення вимог норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали від 06 вересня 2023 року, а саме положень статті 251 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд - 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді:                 Н.М. Деркач

                                                                               І.Ю. Ткаченко

                                                                               М.М. Пищида