Номер провадження: 33/813/2259/23
Номер справи місцевого суду: 947/27388/23 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Лупши В.В.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

                                       в с т а н о в и в: 

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 рік. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
ОСОБА_1  постановою суду визнано винуватим у тому, що він 21 серпня 2023 року о 15.50 годин по вул. Варненська, 25 в м. Одесі керував транспортним засобом ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду як незаконну, необґрунтовану, таку, що не відповідає обставинам справи і прийняту із значними порушеннями процесуальних норм скасувати та закрити провадження у справі.
Посилається на те, що поліцейські патрульної поліції не направляли його на огляд до медичного закладу, що на його думку, підтверджується відсутністю відповідного направлення в матеріалах справи, а відповідно до результатів лабораторних досліджень № 1000066986279 від 23 серпня 2023 року медичної лабораторної діагностики СМАРТЛАБ всі показники на вміст наркотиків в організмі негативні.
Вважає, що зі сторони працівників патрульної поліції Одеської області має місце помста за «розбиті» в судах протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справах № 947/12731/23, № 509/5370/22, провадження у яких закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Також зазначив, що з нього незаконно стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп., від сплати якого він звільнений на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк для звернення до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що не був повідомлений про розгляд справи, судової повістки про виклик до суду не отримував та не міг з`явитися до суду, оскільки на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16 вересня 2023 року № 268 був відкомандирований для виконання бойового завдання до міста Стрий. Копію постанови отримав 09 листопада 2023 року.
В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеси прийнята 03 жовтня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 (а.с. 8).
Матеріали справи не містять відомостей про вручення ОСОБА_1 копії постанови суду у визначені статтею 285 КУпАП строки.
Копію постанови вручено ОСОБА_1 09 листопада 2023 року за поданою ним 24 жовтня 2023 року заявою, а апеляційну скаргу подано 13 листопада 2023 року (а.с. 10,11) 
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо суті правопорушення, у скоєнні якого визнано винуватим ОСОБА_1 , то заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 026954, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дійшов правильного висновку про доведеність його вини у відмові як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до незгоди з аргументованим судовим рішенням суду першої інстанції, цих правильних висновків суду не спростовують.
Так, судом в основу судового рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покладено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 026954 від 21 серпня 2023 року, складений о 16.05 год. інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом Савченко К.О. про те, що 21 серпня 2023 року о 15.50 годин по вул. Варненська, 25 в м. Одесі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі зазначено, що до нього додаються відео з портативного відеореєстратора № 471527, 230538.
Протокол підписаний ОСОБА_1 та власноруч написано: «Відмовився у зв`язку з тим, що нещодавно проходив експертизу цю, і відбувся суд, де був оправданий» (мовою оригіналу). 
Із вказаних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 патрульними поліції було запропоновано пройти огляд у медичному закладі з метою встановлення у нього стану наркотичного сп`яніння або його відсутності, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Патрульні поліції повідомили водію наслідки відмови від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та склали протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (час відеозапису: 08:33 хв., 09:10 хв., 09:10 хв.).
Судом вірно враховано, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно пункту 12 розділу ІІ наведеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. 
У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду – огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Аналіз наведеного законодавства свідчить про те, що відеозапису, зробленому за допомогою технічних засобів, надається найважливіше доказове значення, і лише у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Всі вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, а зміст постанови відповідає ст. 283, 284 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 026954 від 21 серпня 2023 року;
- долученим до протоколу відеозаписом з відеореєстратору № 471527, 230538, який міститься на диску та приєднаний до матеріалів справи, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, та його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції не направляли його на огляд до медичного закладу і в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення на проходження медичного огляду, спростовується наявним в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ООНЦНЗ» ООР від 21 серпня 2023 року, у якому зазначені виявлені у результаті проведеного поліцейським огляду ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені, мляво реагують на світло, неприродна блідість обличча, виражене тремтіння пальців рук; від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 3).
Наведені обставини також підтверджуються відезаписом складення протоколу про адміністративне праовопрушення, на якому зафікосвано факт складення поліцейським відповідного направлення на огляд водія до медичного закладу (час запису: 51:00 хв., 01:02 хв.).
До того ж, ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а саме - відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан такого сп`яніння, тому відсутність вказаного направлення не спростовує наявності у діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення.
Як не має значення для правильного вирішення справи і надання ОСОБА_1 результатів лабораторних досліджень ТОВ «Смартлаб» щодо відсутності у наданих для дослідження біологічних зразках (матеріалах) певного переліку наркотичних засобів, оскільки таке дослідження зроблене 23 серпня 2023 року, і в самому висновку зазначено про те, що взяття біологічого матеріалу пацієнта проводилося не працівниками ТОВ «Смартлаб» та поза територією вищезазначеної медичної установи, тому ідентифікація її (його) особи ОСОБА_1 не проводилася (а.с. 21). 
Посилання ОСОБА_1 на неможливість пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння через його поспішання до військової частини, не є об`єктивною перешкодою або обставиною крайної необхідності, натомість як про причину відмови від проходження такого огляду ним у протоколі зазначено про те, що він нещодавно вже проходив таку експертизу і був виправданий. Вказане не є обставиною, яка звільняє особу від проходження огляду на стан наркотиічного сп`яніння на вимогу поліцейського.
Отже, наведені обставини свідчать, що працівники поліції під час складення протоколу серії ААД № 026954 діяли правомірно, і з відео не вбачається порушення порядку складення протоколу. 
Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», зауважень до нього подано не було. 
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Судом першої інстанції правомірно стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп., а передбачені п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні, оскільки справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є справою, пов`язаною з виконанням ОСОБА_1 як військовослужбовцем військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

                               п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження
постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                          М.В. Назарова