ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року 
м. Київ
справа № 520/11056/2020
адміністративне провадження № К/9901/3691/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 (суддя - Спірідонова М.О.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 (судді - Спаскін О.А., Присяжнюк О.В., Русанова В.Б.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області донарахувати та виплатити йому 
суми індексованого доходу відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" і "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Украї ни від 17.07.2003 №1078 
та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, а саме: пенсії за період з 01.10.2017 по 01.04.2020 на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 у справі №520/14348/19.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 по справі №520/14348/19, яке набрало законної сили 03.03.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано Рішення відділу з питань виплати пенсій №8 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №963020121839 від 17.12.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначена у висновку судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса №24152 від 05.12.2019 та складає 62180 (шістдесят дві тисячі сто вісімдесят) грн. 66 коп., без обмежень її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
13.03.2020 позивач звернувся до відповідача з запитом щодо виплати нарахованої заборгованості пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 по справі №520/14348/19.
Листом відділу з питань виплати пенсій №8 управління з питань виплати пенсій головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.03.2020 №706/04-10-20 про надання відповіді на запит в доповнення до листа від 20.03.2020 №700/04.10-2 позивачу було повідомлено, що відповідно рішення від 17.03.2020 №963020121839 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 по 31.03.2020 та нараховано заборгованість в розмірі 1046375 грн. 70 коп. В квітні 2020 року позивач отримає пенсію в новому розмірі 57047 грн. 39 коп. за основними відомостями та за додатковими відомостями з моменту вступу рішення в законну силу, тобто за період з 03.03.2020 по 31.03.2020 в розмірі 32628 грн. 92 коп.
Також зазначеним листом позивачу було повідомлено, що залишок нарахованої заборгованості буде виплачений відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 №649, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету. На виконання зазначеного Порядку, сума заборгованості за рішенням суду від 31.01.2020 року у справі №520/11438/19 включена до реєстру рішень за №59736, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень суду визначається датою їх надходження до боржника, рішення суду надійшло до відділу 13.03.2020. Виплата заборгованості буде проведена після надання фінансування з Державного бюджету.
Позивач, вбачаючи в непроведенні відповідачем індексації недоотриманих своєчасно пенсійних виплат, а також невиплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,  порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Харківського Окружного адміністративного суду від 15.10.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди дійшли висновку, що виплата заборгованості за рішенням суду не підлягає індексації грошових доходів населення в розумінні п. 2 Порядку №1078.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення судових рішень, які, на його думку, підлягають скасуванню.
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах від 20.02.2018 у справах №522/5664/17, №336/4675/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а та від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, в яких зазначено про право позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.
Просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Щодо індексації 
Відповідно до    ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»    (в редакції на часвиникнення спірних правовідносин; Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За змістом    ст. 2 вказаного Закону    індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Згідно зі ст. 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього    Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, вказаною нормою передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.
Позивач наголошує на тому, що суми пенсії за період з 01.10.2017 по 01.04.2020 нараховані на виконання рішення суду не були проіндексовані відповідачем.
У зв`язку з цим дослідженню підлягає питання чи є вказані вище виплати, які за рішенням суду належали до нарахування позивачеві, об`єктами індексації.
Суди попередніх інтанцій дійшли висновку, що виплата заборгованості за рішенням суду не підлягає індексації грошових доходів населення в розумінні п. 2 Порядку індексації.
Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003    (далі - Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).
До об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: доходи громадян від здачі в оренду майна, від акцій та інших цінних паперів, ведення селянського (фермерського) і особистого підсобного господарства, підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності; виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати; одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога у зв`язку з вагітністю та пологами, допомога при народженні дитини, допомога на поховання; цільова разова матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію, суми соціальних пільг, компенсації (крім виплат, визначених    пунктом 2    цього Порядку), винагорода за підсумками роботи за рік тощо; соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме; мінімальний розмір допомоги по безробіттю; державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю; державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд; тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату; щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею; компенсаційна виплата, що призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами); державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, допомога на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, допомога на дітей одиноким матерям. (п. 3 Порядку №1078).
Відповідно до п. 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Дослідивши правову природу заборгованості (недоотримані суми пенсії нарахованих позивачу за рішенням суду), колегія суддів дійшла висновку, що вказана виплата є соціальною виплатою, яка має постійний щомісячний характер, а тому в силу положень п. 2 Порядку №1078, недоотримана позивачем сума пенсії (заборгованість), яка нарахована відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 у справі №520/14348/19 за період з 01.10.2017 по 30.03.2020, є об`єктом індексації.
Нарахування заборгованості пенсії на підставі рішення суду не змінює природу пенсії, як доходу, який відповідно до п. 2 Порядку №1078, підлягає індексації.
Верховний Суд неодноразово розглядав справи щодо проведення індексації пенсії, перерахованої на підставі судових рішень і визнавав за позивачами таке право. (постанови Верховного Суду від 13.02.2018 (справа №464/1211/16-а), від 20.02.2018 (справа №576/1724/17), від 07.03.2018 (справа №727/5413/17), від 04.05.2018 (справа №688/213/17), від 26.06.2018 (справа №497/4/17), від 02.10.2018 (справа №552/3407/17), від 15.08.2019 (справа №576/1393/17), від 20.12.2019 (справа №201/8002/16-а (2-а/201/927/2016)), від 19.02.2020 (справа №686/9748/16-а), від 24.02.2021 (справа №398/402/17), від 31.05.2022 (справа №211/3239/16-а).
Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій про те, що  заборгованість пенсії за рішенням суду не підлягає індексації є помилковими.
Водночас, доказів того, що заборгованість з пенсійних виплат за судовим рішенням була нарахована без проведення індексації, позивачем до суду не надано і судами докази на підтвердження або спростування таких обставин не досліджено.
Не вбачається такого й зі змісту наданої позивачу відповіді на його запит.   
Водночас, такі обставини мають визначальне значення для правильного вирішення справи. 

Щодо компенсації втрати частини доходів
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на застосування судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у перелічених вище постановах, в яких зазначено, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Водночас, відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, здійснивши аналіз положень Закону України «Про ідексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, дійшли висновку, що виплата заборгованості за рішенням суду не підлягає індексації грошових доходів населення в розумінні п. 2 Порядку №1078. 
Інших висновків, зокрема щодо наявності чи відсутності у відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, а саме: пенсії за період з 01.10.2017 по 01.04.2020 на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 у справі №520/14348/19, рішення судів попередніх інстанцій не містять.
Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обмежився наданням оцінки лише частині позовних вимог, заявлених позивачем в межах поданого ним позову, а саме щодо наявності чи відсутності у відповідача обов`язку проведення відповідачем індексації недоотриманих своєчасно пенсійних виплат, залишивши при цьому поза увагою позовні вимоги в частині виплатити позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Суд апеляційної інстанції, за наслідками апеляційного перегляду, такі недоліки судового розгляду у суді першої інстанції, не виправив.
За змістом    статті 242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, а також залишено поза увагою частину позовних вимог.
В контексті вимог    статті 342 КАС України    суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до п. 2 частини 1    статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
З огляду на те, що суд касаційної інстанції у відповідності до норм    статті 341 КАС України    переглядає судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: 
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук