ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10352/23 Справа № 203/5779/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красєвича Артура Олександровича на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 28 серпня 2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Зазначає про те, що трудова книжка ним була втрачена, тому на підтвердження свого трудового стажу він подав уточнюючу довідку №72/63 від 22 липня 2021 року, яка була йому видана відповідачем. Відповідно до вказаної довідки, у період з 21 листопада 1995 року по 27 червня 2008 року позивач працював на посаді токаря в колісно-візковому цеху. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03 вересня 2021 року йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років. Позивач зазначив, що однією із підстав для відмови у призначенні йому пенсії є та обставина, що відповідно до ст. 52 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, посада “токар” не належить до переліку посад і професій, які дають право на пенсію за вислугу років. Після цього позивач звернувся до відповідача із проханням видати йому уточнюючу довідку із зазначенням посади - “токар-карусельник”, а не “токар в колісно-візковому цеху”. Однак, у видачі такої довідки позивачу було відмовлено та видано аналогічну раніше виданій довідку. На думку позивача, дії відповідача порушують його право на отримання пенсії. Позивач зазначив, що відповідно до Списку №2 професій “токар-карусельник” пов`язана із виконанням робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вважає, що відповідач неправильно вказав назву його професії, що порушує його право на отримання пенсії. На підставі викладеного  ОСОБА_1  просив суд визнати бездіяльність ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” по невжиттю заходів щодо внесення змін про назву професії у довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, протиправною,  зобов`язати ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” видати уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, до якої внести виправлення про назву професії, а саме змінити назву “токар” на “токар-карусельник”, відповідно до класифікатора професій.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Судові витрати у справі покладено на позивача та йому не відшкодовуються.
В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Красєвич А.О. просить рішення суду від 15 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” просить рішення суду від 15 серпня 2023 року залишити без змін, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красєвича А.О. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
       У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
       Згідно пункту 1.1 частини 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
       Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. 
       Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 частини 4 Інструкції, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
       При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження підвищення кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням.
       Трудова книжка заповнюється одночасно українською та російською мовами і засвідчуються окремо обидва тексти.
       Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
       Згідно пункту 5.1 частини 5 Інструкції, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.
       Відповідно пункту 6.1 частини 6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, при виписуванні трудової книжки, або вкладиша до неї, або дубліката трудової книжки власник або уповноважений ним орган стягує з працівника суму її вартості.
       У разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
       Також, відповідно до частин 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
       За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
       У справі встановлено та з довідки ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” від 22 липня 2021 року №72/63вп, з довідки №72/109вк від 08 грудня 2021 року вбачається, з 21 листопада 1995 року по 27 червня 2008 року позивач ОСОБА_1 працював на посаді токаря в колісно-візковому цеху у Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (а.с.7, 39).
       21 листопада 1995 року ОСОБА_1 наказом №1248к прийнято на посаду токаря 4 розряду в колісно-візкових цех.
       16 липня 2002 року наказом №539к ОСОБА_1 присвоєно 5 розряд токаря колісно-візкового цеху.
       27 червня 2008 року наказом №460к ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КзпП України (а.с.51).
       Позивач суду свою трудову книжку не надав та зазначив про те, що трудова книжка ним була втрачена.
       Дніпропетровський ТРЗ було перетворено у ВАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” наказом Міністерства транспорту України №234 від 23 квітня 2001 року (а.с.7).
       ВАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” було перетворено у ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” на підставі наказу Міністерства транспорту України №54 від 21 квітня 2011 року (а.с.7).
       Відповідно до довідки від 15 грудня 2021 року за підписом начальника колісно-візкового цеху ОСОБА_2 у період з 1995 року по 2008 рік ОСОБА_1 працював в колісно-візковому цеху на ділянці по ремонту колісних пар на токарному карусельному станку. КС-412, виконував розточку бандажів та обробку центрів для колісних пар з 21 листопада 1995 року по 27 червня 2008 року токарем-карусельником (а.с.11).
       01 грудня 2021 року позивач звернувся до ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” із заявою про повторну видачу уточнюючої довідки та зміни назви професії “токар колісно-візкового цеху” на “токар-карусельник”, відповідно до класифікатора професій (а.с.8). 
       Позивач зазначив, що відповідь на цю заяву він не отримав.
       Позивач ОСОБА_1 на підтвердження факту звернення до Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років від 28 серпня 2021 року, надав суду копію рішення про відмову в призначенні йому пенсії №0457500014662 від 03 вересня 2021 року (а.с.10).
       Зі змісту вказаного рішення вбачається, Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №2 – відсутній, згідно із ст. 52 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, посада токаря не належить до переліку посад і професій, які дають право на пенсію за вислугу років. До страхового стажу не враховано періоди роботи, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 25 жовтня 1984 року, оскільки нечіткий відтиск печатки підприємства, чим порушено п.2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРС від 20 червня 1974 року №162. До пільгового стажу за Списком №2 не враховано період згідно з довідкою від 01 вересня 2021 року №12/426, оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць та інформація про надання відпусток без збереження заробітної плати (а.с.10).
       Слід зазначити, правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання протиправною бездіяльності ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” по невжиттю заходів щодо внесення змін про назву професії у довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, та зобов`язання видати уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, до якої внести виправлення про назву професії, а саме змінити назву “токар” на “токар-карусельник”, відповідно до класифікатора професій.
       Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Класифікатора професій робочих Загальносоюзного класифікатора, затвердженого та введеного в дію Постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27 серпня 1986 року №016, дата введення з 01 січня 1987 року, за кодом 19149 вказано найменування професії робочого: токар (а.с.170).
       Оглядом вказаного класифікатора судом встановлено, що станом на 1995 рік, враховуючи, що позивач працював на посаді токаря з 21 листопада 1995 року, визначено найменування професії робочого: токар, а найменування професії токар-карусельник вказано за кодом 19153 (а.с.170).
       Відповідно до додатку «А» Національного класифікатора професій ДК 003:2005, прийнятого наказом Держспоживситандарту України від 26 грудня 2005 року №375, чинного станом на 01. квітня 2006 року, за кодом 8211.2 визначено професійну назву роботи: токар (а.с.201, 202).

       Із класифікатора вбачається, що станом на 2008 рік, враховуючи, що позивача звільнено з посади токаря 27 червня 2008 року за власним бажанням, згідно зі статтею 38 КЗпП України, не було визначено такої професійної назви роботи: токар-карусельник.
        Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідача не було визначених законом підстав для видачі позивачу іншої довідки та зміни назви професії позивача з “токар” на “токар-карусельник”, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивача було прийнято на роботу на посаду токар 4 розряду в колісно-візковому цеху та звільнено з посади токаря 5 розряду в колісно-візковому цеху.
       Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем було допущено будь-які помилки у зазначенні його посади станом на 1995 рік (прийняття на роботу) та станом на 2008 рік (звільнення за власним бажанням).
       Слід зазначити, вказана відповідачем професія “токар” відповідає вимогам Класифікаторів професій, яка визначена законодавчо, як станом на момент прийняття позивача на роботу, так і станом на момент його звільнення. 
       Крім того, судом вірно враховано, відповідно до Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
       З огляду на встановлені обставини у справі суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача видати уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, до якої внести виправлення про назву професії, а саме змінити назву “токар” на “токар-карусельник”.
       Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними належними та допустимими доказами, відсутні підстави для застосування строків позовної давності, про застосування яких у цій справі просив відповідач.
       Доводи апеляційної скарги стосовно доведеності позовних вимог ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
       Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального права є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Красєвича Артура Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова