УХВАЛА

06 грудня 2023 року
м. Київ

справа №260/4597/22
адміністративне провадження №К/990/39322/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної митної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі №260/4597/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Закарпатської митниці, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суд із вказаним позовом та просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Голови Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , першого заступника начальника Закарпатської митниці, 27 червня 2022 року у перший робочий день після закінчення відпустки, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48;
- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Голови Держмитслужби від 27 червня 2022 року № 577-о "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , внесено зміни до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці;
- стягнути з Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з урахуванням усіх надбавок та премій станом на дату ухвалення судом рішення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 травня 2023 року в адміністративній справі № 260/4597/22 скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків Голови Державної митної служби України від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , першого заступника начальника Закарпатської митниці, 27 червня 2022 року у перший робочий день після закінчення відпустки, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 23 жовтня 2021 року № 48.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків Голови Державної митної служби України від 27 червня 2022 року № 577-о «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , внесено зміни до наказу Державної митної служби України від 23 червня 2022 року № 546-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Закарпатської митниці з 8 жовтня 2022 року.
Стягнуто із Закарпатської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 8 жовтня 2022 року до 18 жовтня 2023 року в сумі: 489 333 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять три) грн 60 коп, з утриманням із цієї суми встановлених законодавством податків та зборів.
Не погоджуючись із цим судовим рішенням апеляційної інстанції, Державна митна служба України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 22 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд».
У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі №260/4597/22 скасувати, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 2 травня 2023 року залишити без змін.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху, виходячи з наступного.
Положенням частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Проте, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що відповідачем до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, позов у цій справі заявлено у 2022 році фізичною особою вимоги якої були задоволені судом апеляційної інстанції щодо однієї майнової вимоги (599 829,60 грн) і двох вимог немайнового характеру.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2481,00 грн.
Відтак, скаржнику   необхідно сплатити судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру - 9786,67 грн (489 333,60 грн.*1%*200%) і двох вимог немайнового характеру - 3969,60 грн (2481*0,4*200%*2) загальною сумою:   13 756,27   грн.
З огляду на зазначене, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі:   13 756,27   грн.
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача -   Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) -   UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: документа про сплату судового збору, у визначеному Судом розмірі.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної митної служби України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі №260/4597/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Закарпатської митниці, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -   залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у   десять днів   з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду