ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 грудня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/5079/22
Головуючий у першій інстанції – Шевченко  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1291/23, 22-ц/4823/1340/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шитченко Н.В.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І., 
позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша оселя 8»,  
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 серпня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша оселя 8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, 
місце ухвалення судових рішень – м. Ніжин.

                                      У С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша оселя 8» (далі – ОСББ «Наша оселя 8») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01 червня 2019 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 13 654,64 грн, а також 48,2 грн пені, 599,98 грн 3-х % річних та 942,99 грн інфляційних втрат.
Заявлені вимоги вмотивовано тим, що 19 квітня 2019 року рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 створено ОСББ «Наша оселя 8» та затверджено його статут. 31 травня 2019 року та 13 березня 2020 року загальними зборами ОСББ «Наша оселя 8» визначено перелік внесків і платежів співвласників та встановлено їх розмір. Внески сплачуються до ремонтного та резервного фондів із розрахунку за 1 кв м нежитлових приміщень. Відповідач, будучи власником торгово-офісного приміщення № 4 за наведеною адресою, своєчасно не сплачує за послугу з управління багатоквартирним будинком, у результаті чого за період з 01 червня 2019 року по 31 жовтня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 13 654,64 грн.
Позивач зазначає, що відповідно до п. 7 Порядку сплати внесків і платежів співвласників та ст. 625 ЦК України за несвоєчасність виконання зобов`язання відповідач повинен сплатити пеню та інфляційні втрати.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року позов ОСББ «Наша оселя 8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 15 245, 81 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 25 серпня 2023 року заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Наша оселя 8» витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, посилаючись на неповноту дослідження доказів у справі, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
За доводами апеляційної скарги районний суд залишив поза увагою факт неподання ОСББ «Наша оселя 8» відповідних доказів про вид, терміни і обсяг надання житлово-комунальних послуг відповідачу. Скаржник зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. ОСББ «Наша оселя 8» створювалося як непідприємницьке товариство і є неприбутковою організацією. Об`єднання не є надавачем послуг в розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», оскільки між позивачем та відповідачем, як співвласником багатоквартирного будинку, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не укладався.
Відповідач указує, що стороною позивача не надано статут ОСББ, на підставі якого здійснюється регулювання відносин співвласників багатоквартирного будинку, а також протоколів загальних зборів об`єднання, тому суд був позбавлений можливості встановити факт правильності і законності прийняття рішень загальними зборами ОСББ, зокрема, щодо затвердження розміру внесків та платежів. Наголошує, що його, як співвласника будинку, про проведення загальних зборів, на яких затверджувалися розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території не повідомлено, підстави здійсненого розрахунку по платі внесків не зрозумілі. За період 2021-2023 років рішень загальних зборів про затвердження внесків не існує. 
Зазначає, що заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку не має, що підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями квитанцій.
Посилається на порушення районним судом процесуальних норм щодо оприлюднення рішення суду та надіслання його копії, оскільки станом на 24 серпня 2023 року йому, як відповідачу у справі, рішення суду надіслано не було ні засобами електронного зв`язку, не було приєднано до справи в системі «Електронний суд», також не було доступним в ЄДРСР та не вручено особисто. 
В іншій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи додаткове рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та зазначає, що повістку про виклик в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення отримав 17 серпня 2023 року. Беручи до уваги, що на час отримання цієї повістки він не отримав копію судового рішення від 09 серпня 2023 року, тому 24 серпня 2023 року подав заяву про перенесення слухання справи, яку суд залишив поза увагою.
Посилається на те, що адвокат, діючи в інтересах ОСББ, до заяви про ухвалення додаткового рішення подала документи від свого імені та завірила їх своїм підписом, в той час як вони повинні бути належним чином завірені головою правління ОСББ, який діє в межах закону та відповідно до Статуту. Додана до заяви платіжна інструкція не відповідає акту про надання правової допомоги, оскільки наявні різні дати зазначеного акту. 
Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують повноваження голови правління Хуртовського В.Г. діяти від імені ОСББ та укладати договори на надання правничої допомоги та здійснювати оплату за надані послуги у відповідних розмірах.  
У наданому відзиві ОСББ «Наша оселя 8», не погоджуючись з доводами апеляційної скарги на рішення суду та їх аргументацією, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року – без змін. Доводи відзиву зводяться до правильності визначення позивачем як предмету, так і підстав позову.
ОСББ зазначає, що розмір щомісячних платежів встановлювався рішеннями загальних зборів об`єднання. У період з 01 червня 2019 року по 31 жовтня 2022 року відповідач відповідні платежі сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість. Надані ним апеляційному суду копії квитанцій не можуть братися до уваги як докази відсутності заборгованості, враховуючи приписи ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки наведені платіжні документи до суду першої інстанції не подавалися і доказів неможливості їх подання в апеляційній скарзі не зазначено. Крім того, лише в одній квитанції від 12 травня 2023 року про сплату 1 516,25 грн зазначений період, за який здійснювалася оплата – «внесок на утримання будинку від ОСОБА_1 за 2020 рік». Інші два платежі проведено без зазначення періоду, а тому зараховуються за місяць, що передував оплаті.
Вважає хибними твердження відповідача про відсутність рішень загальних зборів про затвердження внесків за 2021-2023 роки, оскільки розмір внесків після 13 березня 2020 року не змінювався, тому відповідні рішення відсутні. 
У поданій до апеляційного суду заяві від 10 листопада 2023 року представник позивача просить стягнути з відповідача 2 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.
У наданому на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду відзиві ОСББ «Наша оселя 8», вважаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 безпідставними, просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду від 25 серпня 2023 року – без змін.
Обґрунтовуючи доводи відзиву, представник позивача зазначає, що ч. 4 ст. 270 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок викликати учасників справи для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд, дотримавшись наведеної норми, розглянув справу у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Указує, що чинним процесуальним законом представнику надано право здійснювати від імені особи, яку він представляє, процесуальні права (ч. 1 ст. 64 ЦПК України), в тому числі подавати заяви від свого імені та завіряти своїм підписом копії документів. Ордер про надання адвокатом Вертелецькою Л.А. правової допомоги будь-яких обмежень представника не містить.
Звертає увагу, що платіжна інструкція містить описку в даті акту, а саме, помилково зазначена дата акту «01 серпня 2023 року» замість правильної «10 серпня 2023 року», що підтверджується доданим до відзиву власним письмовим засвідченням наявної помилки. Доказом оплати за надані правові послуги є платіжна інструкція, завірена банком та надана суду в належним чином завіреній копії, що відповідає приписам ч. 2 ст. 95 ЦПК України.
Зауважує, що ОСББ «Наша оселя 8», згідно з вимогами ст. 12, 13 ЦПК України, були надані суду копії тих документів, які позивач вважав необхідними та достатніми для доведення тих обставин, на які посилався. Відповідач, доводячи обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень, мав право надати свої докази або заявити клопотання про витребування доказів судом.   
Просить стягнути з відповідача 1 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а судові рішення – без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Задовольняючи позов ОСББ «Наша оселя 8», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є споживачем наданих позивачем послуг з утримання багатоквартирного будинку, але не сплачує їх вартість, що призвело до утворення заборгованості. У свою чергу відповідач не довів належними і допустимими доказами незаконність прийнятих ОСББ рішень, які стосуються встановлення тарифів оплати послуги, а тому їх правомірність презюмується.
Районний суд, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати житлово-комунальних послуг, визнав правомірною вимогу позивача щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вони нараховані до 24 лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану.
Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Наша оселя 8» 3 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з невідповідності конкретних обставин справи критерію реальності витрат на правничу допомогу у розмірі 5 025 грн, розумності їхнього розміру, враховуючи відсутність співмірності виконаних робіт з витраченим адвокатом часом та їх необхідністю. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства. 
У справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником торгово-офісного приміщення АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 березня 2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 5).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Наша оселя 8» зареєстровано 11 травня 2019 року, основним видом економічної діяльності якого є: комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10) (а.с. 116). Місцезнаходженням юридичної особи є АДРЕСА_1 .
31 травня 2019 року загальними зборами співвласників ОСББ «Наша оселя 8» затверджено Порядок сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в ОСББ «Наша оселя 8» (далі – Порядок) (а.с. 7-8).
Згідно з п. 3 Порядку внески сплачуються щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інші періодичність і термін сплати не визначені загальними зборами об`єднання. Відповідно до п. 7 Порядку за несвоєчасну сплату внесків на суму прострочених платежів нараховується пеня в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше суми прострочених платежів. Нарахування зазначеної в абзаці першому цього пункту пені є обов`язковим при зверненні правління об`єднання до суду для стягнення прострочених платежів зі співвласника (а.с. 9 зворот).
Загальними зборами 31 травня 2019 року встановлено перелік внесків співвласників: внесок на утримання будинку і прибудинкової території; внесок до ремонтного фонду та внесок до резервного фонду, та затверджено розмір зазначених внесків відповідно до затвердженого кошторису на 2019 рік. Так, розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території співвласників нежитлових приміщень становив 4,39 грн за 1 кв м загальної площі (а.с. 9). 
Загальними зборами ОСББ, які відбулися 26 березня 2020 року, затверджено внески співвласників квартир та нежитлових приміщень на 2020 рік у розмірі 4,95 грн за 1 кв м, починаючи з 01 квітня 2020 року (а.с. 10-12).
Відповідно до наданої позивачем довідки за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за період з червня 2019 року по жовтень 2022 року заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території становить 13 654,64 грн, пеня – 48,20 грн, 3 % річних – 599,98 грн, інфляційні нарахування – 942,99 грн (а.с. 4).
Звернувшись з позовом про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, ОСББ «Наша оселя 8» зазначало про те, що ОСОБА_1 , будучи власником торгово-офісного приміщення № 4 за адресою: АДРЕСА_1 своєчасно не сплачує за послугу з управління багатоквартирним будинком, у результаті чого за період з 01 червня 2019 року по 31 жовтня 2022 року утворилася заборгованість, яку погасити у добровільному порядку відповідач відмовляється.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до приписів ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
За змістом ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».
Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону житлова послуга – послуга з управління багатоквартирним будинком належить до житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. 
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону).
Статтею 14 Закону передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок – житловий будинок, в якому розташовано три та більш квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартири або нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку. Частка співвласника – частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Статтею 10 наведеного вище Закону встановлено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.
За змістом ст. 12 Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Відповідно до ст. 22 Закону з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.
Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Статтею 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Виходячи зі змісту наведених норм та проаналізувавши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Наша оселя 8» заборгованості з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, пославшись на те, що відповідач, будучи членом ОСББ, власником нежитлового приміщення і споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком, має заборгованість зі сплати за спожиті послуги за період з 01 червня 2019 року по 31 жовтня 2022 року.
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 21березня 2019 року являється власником об`єкта нежитлової нерухомості – торгово-офісного приміщення № НОМЕР_2 , що розташоване у АДРЕСА_1 . Саме за зазначеною адресою створене та здійснює свою діяльність ОСББ «Наша оселя 8», яке здійснює комплексне обслуговування багатоквартирного будинку.
Рішеннями загальних зборів ОСББ «Наша оселя 8», оформленими протоколами від 31 травня 2019 року та від 26 березня 2020 року, визначено розміри та порядок сплати внесків і платежів, в тому числі, для нежитлових приміщень, і судом не встановлено їх оскарження та визнання недійсними. 
Отже, колегія суддів приходить висновку, що відповідач був зобов`язаний виконати обов`язок з оплати відповідних внесків як співвласник багатоквартирного будинку, проте, в порушення норм чинного законодавства України, зокрема, ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ЦК України, у період з червня 2019 року по жовтень 2022 року належним чином не виконував свої зобов`язання щодо здійснення оплати внесків співвласників багатоквартирного будинку, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 654,64 грн.
Суд першої інстанції правильно послався на те, що презюмується правомірність рішень ОСББ, які стосуються встановлення тарифів оплати послуги, через недоведеність їх незаконності у визначений законом спосіб. 
Таким чином не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення доводи заявника про те, що стороною позивача не надано статут ОСББ, на підставі якого здійснюється регулювання відносин співвласників багатоквартирного будинку, а отже неможливо встановити факт правильності і законності прийняття рішень загальними зборами ОСББ, зокрема, щодо затвердження розміру внесків та платежів. Не мають правового значення для вирішення спору посилання ОСОБА_1 на те, що його, як співвласника будинку, про проведення загальних зборів, на яких затверджувалися розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території, не повідомлено і підстави здійсненого розрахунку по платі внесків не зрозумілі. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неможливість стягнення коштів за 2021-2023 роки через відсутність відповідних рішень загальних зборів про затвердження внесків за цей період, оскільки ОСОБА_1 не спростовано те, що розмір внесків після 13 березня 2020 року не змінювався.  
Заперечуючи проти заявлених вимог, ОСОБА_1 посилався на відсутність заборгованості з оплати послуги з утримання багатоквартирного будинку, надавши апеляційному суду копії квитанцій про сплату відповідних внесків (а.с. 93, 94). Проте, апеляційний суд погоджується з твердженням сторони позивача, що надані копії платіжних документів не можуть бути належними доказами на підтвердження своєчасної сплати щомісячних внесків співвласників багатоквартирного будинку, зважаючи на те, що всі вони здійснені після звернення ОСББ з даним позовом та не були предметом дослідження в суді першої інстанції. Наявність квитанції від 12 травня 2023 року про сплату 1 516,25 грн із зазначенням періоду, за який ОСОБА_1 здійснювалася оплата – «2020 рік» не позбавляє відповідача можливості здійснення відповідного перерахунку боргу на стадії виконання судового рішення. Інші три платежі правомірно зараховані позивачем за місяць, що передував оплаті, оскільки платежі ОСОБА_1 здійснено без зазначення періоду, за який проводиться оплата. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком у сумі 13 654,64 грн є доведеними та обґрунтованими. Ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції правильно визнав правомірною вимогу позивача щодо стягнення пені в сумі 48,20 грн, 3 % річних у розмірі 599,98 грн та 942,99 грн інфляційних втрат, оскільки вони нараховані до 24 лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до довільного тлумачення правових норм, що регулюють спірні відносини, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача заборгованості у заявленому ОСББ розмірі.
Несвоєчасність отримання рішення суду може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, проте не свідчить про порушення судом таємниці нарадчої кімнати.  
Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтоване стягнення з нього додатковим рішенням суду на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 УЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з приписами ч.ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України», пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України», пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представництво інтересів ОСББ «Наша оселя 8» у суді першої інстанції адвокат Вертелецька Л.А. здійснювала на підставі договору  про надання правової допомоги від 26 вересня 2022 року (а.с. 77-78) та ордеру на надання правничої допомоги серії СВ № 1025984 від 20 листопада 2022 року (а.с. 14).
За змістом укладеного між ОСББ «Наша оселя 8» та адвокатом Вертелецькою Л.А. договору про надання правової допомоги адвокат зобов`язується за завданням клієнта надати йому послуги, пов`язані з юридичним обслуговуванням діяльності клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та відповідними додатковими угодами до нього, а клієнт зобов`язується оплатити виконані адвокатом юридичні послуги в розмірі, у строки та в порядку, встановленому чинним законодавством та умовами договору та додатковими угодами,
Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги б/н від 26 вересня 2022 року, складеною 10 серпня 2023 року адвокатом Вертелецькою Л.А. та ОСББ «Наша оселя 8» в особі голови правління Хуртовського В.Г., сторони дійшли згоди про наступне: за надання правової допомоги з питань стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку, клієнт сплачує адвокату гонорар, який визначається як добуток вартості години роботи адвоката на кількість витраченого часу на надання правової допомоги. Вартість години роботи адвоката становить 10 % мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2023 року, тобто 670 грн. Детальний розрахунок розміру гонорару визначається сторонами у акті про надання правової допомоги (а.с. 79).
10 серпня 2023 року ОСББ «Наша оселя 8» сплачено адвокату Вертелецькій Л.А. 5 025 грн за надання правової допомоги, про що свідчить копія платіжної інструкції від 10 серпня 2023 року № 338 (а.с. 81).
На підтвердження вказаної суми коштів, сплачених позивачем за отримані правові послуги, у матеріалах справи наявний акт про надання правової допомоги та розрахунок гонорару адвоката (а.с. 80), згідно з яким за надані послуги (вивчення наданих документів, консультації по справі, складання позовної заяви) було витрачено 7 год 30 хв. на загальну суму 5 025 грн (7 год 30 хв. х 670 грн).
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Вертелецька Л.А. в суді першої інстанції подавала такі заяви: про усунення недоліків (а.с. 20), про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 57), про відкладення розгляду справи (а.с. 52, 58, 63), про розгляд справи без її участі (а.с. 68), про стягнення судових витрат (а.с. 76), при цьому жодного разу участі у судових засіданнях не брала.
Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені процесуальні норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів, враховуючи однотипність змісту вказаних процесуальних документів, що, у свою чергу, ставить під сумнів витрачання адвокатом більше 7 годин часу на їх складання, та надавши оцінку доказам щодо понесених ОСББ витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що суд першої інстанції, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про відшкодування судових витрат.
Не заслуговують на увагу посилання відповідача про порушення судом процесуальних норм при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення, зважаючи на те, що ч. 4 ст. 270 ЦПК України передбачено право, а не обов`язок суду викликати учасників справи для розгляду відповідної заяви. Суд першої інстанції, дотримавшись наведеної норми, розглянув справу у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Є необґрунтованими твердження скаржника про відсутність у адвоката Вертелецької Л.А. повноважень подавати заяву про ухвалення додаткового рішення і документів від свого імені та завіряти їх своїм підписом, зважаючи на те, що чинним процесуальним законом представнику надано право здійснювати від імені особи, яку він представляє, процесуальні права (ч. 1 ст. 64 ЦПК України), в тому числі подавати заяви від свого імені та завіряти своїм підписом копії документів. Ордер про надання адвокатом Вертелецькою Л.А. правової допомоги обмежень щодо представництва не містить.
Описка у платіжній інструкції у розділі «призначення платежу» щодо дати акту, де помилково указано 01.08.2023 замість 10.08.2023, підтверджується стороною позивача і не свідчить про ненадання правової допомоги в суді першої інстанції або про відсутність оплати послуг. 
Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить висновку про те, що доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції та додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування  відсутні.           
Вирішуючи заявлене позивачем у відзивах клопотання про відшкодування витрат  на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 3 000 грн, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Верховний Суд у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 указав, що ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Заявляючи клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 26 вересня 2022 року, укладеного з адвокатом Вертелецькою Л.А. (а.с. 121-122, 130-131), додаткові угоди до цього договору від 06 листопада 2023 року та від 07 листопада 2023 року, укладені з цим же адвокатом (а.с. 123, 132) та акти прийому-передачі наданих послуг (а.с. 124, 133). 
Разом з тим позивачем не додано довіреності або ордеру на представництво адвокатом Вертелецькою Л.А. інтересів ОСББ «Наша оселя 8» в Чернігівському апеляційному суді. У матеріалах справи наявний лише ордер серії СВ № 1025984 від 20 листопада 2022 року, який виданий на представництво інтересів ОСББ «Наша оселя 8» в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області (а.с. 14).
Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про відшкодування понесених в суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 серпня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 серпня 2023 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуюча:                                                                      Н.В. Шитченко 

         Судді:                                                                      Н.В. Висоцька

                                                                                         О.І. Онищенко