Справа № 308/17080/23

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Студеняк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.483 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби О. Костюка на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення – порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним діяння, оголошено усне зауваження.Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України закрито.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1040/30500/23 від 21.09.2023 сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення марки Volvo, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номершассі) НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, об`єм 12777 см3, 2013 року випуску – повернуто громадянину України ОСОБА_1 або іншій уповноваженій на те особі.

У постанові судді від 09.10.2023 вказано, що відповідно до протоколу про порушення митних правил від 21.09.2023 № 1040/30500/23 21.09.2023, об 11 год. 29 хв. в зону митного контролю митного поста "Ужгород-автомобільний" Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» прибув куплений вантажний автомобіль марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_2 , з купленим напівпричепом марки «Schmitz», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, зокрема супровідного листа митних органів Словаччини №23TSV1842016 від 21.09.23, CMR №2023/14717 від 19.09.23, інвойсу №5020231480 від 19.09.23, та технічних паспортів №RV-K- 0-261/23-00251, ВС-К-0-138/22-00035 і № GK978328 через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується товар - вантажний автомобіль марки «Volvo», модель FН 460, ідентифікаційний номер (номершассі) - НОМЕР_4 , 2013 року випуску, вартістю 15 600,00 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 21.09.2023 становить 610 574,64 грн.

Відповідно до поданих документів відправником товару виступає словацьке підприємство «CERDEX-AGRO s.r.o.» Janosikova 8494/15А, 01001 Zilina), а одержувачем ТОВ «ВІНТУЛ» (45240, Волинська область, Ківерцівський район, с. Жидичин, вул. Данила Галицького, буд. 89, офіс 3). Вищевказаний товар слідує за МД ЕЕ№ UA305000/2023/911423 від 19.09.23.

Під час проведення митного контролю та митного огляду транспортного засобу встановлено, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля не відповідає відомостям,зазначеним в товаросупровідних документах та технічному паспорті, а саме: в технічному паспорті та ТСД зазначений номер шассі НОМЕР_4 , фактично на автомобілі наявний номер шассі НОМЕР_1 .

В наданому поясненні громадянин ОСОБА_1 зазначив, що 17.09.2023 він виїхав за кордон в Німеччину за купленим тягачем Вольво та причепом «Schmitz». Там він отримав технічні паспорта і товаросупровідні документи і поїхав у напрямку пункту пропуску «Вишньє-Нємецке-Ужгород». До митного контролю як на словацькій стороні,так і на українській стороні він подавав всі ті документи,які йому надали під час отримання транспортних засобів. Чому сталася невідповідність фактичного номеру шасі автомобіля з відомостями зазначених в товар супровідних документах і техпаспорті йому не відомо. Під час отримання документів номер шассі автомобіля з документами він не звіряв.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару – вантажний автомобіль марки «Volvo», модель FH 460, ідентифікаційний номер шассі - НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містить неправдиві відомості щодо ідентифікаційного номера шассі автомобіля і видані на інший транспортний засіб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Місцевий суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, однак звільнив його від адміністративної відповідальностіна підставі ст.22 КУпАП, провадження у справі закрито (а.с. 47-49).

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби О. Костюк просить оскаржувану постанову від 09.10.2023 скасувати, прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу сто відсотків безпосереднього предмета порушення митних правил та його конфіскацію.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що під час судового засідання представником ОСОБА_1 було надано пояснення, відповідно до яких зазначається про відсутність умислу на порушення митних правил, оскільки вантажний автомобіль знятий з обліку, офіційно придбаний і ввозився в Україну з сплатою всіх необхідних митних платежів. Однак, під час експорту вищезазначеного вантажного автомобілю продавцем випадково було надано техпаспорт та інвойс на інший автомобіль, який так само був придбаний і повинен був бути відправлений на Україну згодом. Вищезазначене підтверджується поданою в судовому засіданні копією інвойсу №5020231478.

Апелянт вказує, що відсутність в діях особи прямого умислу, саме по собі, не може свідчити про відсутність адміністративного правопорушення, за обставин коли:кваліфікація правопорушення базується на диспозиції з формальним складом;доведено наявність події з якою законодавець пов`язує настання адміністративної відповідальності.

Судом звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, однак не наведено належного обґрунтування малозначності вчиненого адміністративного правопорушення. В матеріалах справи немає жодних доказів щодо обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Разом з тим, апелянт вказує, що слід врахувати і вартість безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 610 574.64 грн. ОСОБА_1 в супереч покладеного на нього обов`язку повинен був і міг переконатися у достовірності товаросупровідних документів та техпаспорту номерному позначенню кузова транспортного засобу.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції, яке було призначене на 10.11.2023 представник Закарпатської митниці Зубенко І.І. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. В судові засідання в апеляційній інстанції 03.11.2023 та 10.11.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні в апеляційній інстанції 03.11.2023 ОСОБА_3 пояснила, що по суті мала місце помилка, у якій ОСОБА_1 не був винним. Насправді мали заїжджати два транспортні засоби і документи переплутали. Адвокат надала суду належно завірені копії документів на підтвердження свого твердження. 10.11.2023 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги те, що фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, учасниками судового провадження не оспорюється, а тому, відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.483 МК України порушення митних правил визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.

Апеляційним судом встановлено, що порушення ОСОБА_1 митних правил вчинено не навмисно, ОСОБА_1 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити, а саме переконатися у достовірності товаросупровідних документів та техпаспорту номерному позначенню кузова транспортного засобу. Дії ОСОБА_1 не спричинили шкоди суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. 

Як слідує із матеріалів справи, а саме з письмових пояснень ОСОБА_1 17.09.2023 він виїхав за кордон в Німеччину за купленим тягачем Вольво та причепом «Schmitz». Там він отримав технічні паспорта і товаросупровідні документи і поїхав у напрямку пункту пропуску «Вишньє-Нємецке-Ужгород». До митного контролю як на словацькій стороні,так і на українській стороні він подавав всі ті документи,які йому надали під час отримання транспортних засобів. Чому сталася невідповідність фактичного номеру шасі автомобіля з відомостями зазначених в товар супровідних документах і техпаспорті йому не відомо. Під час отримання документів номер шассі автомобіля з документами він не звіряв.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, врахувавши зміст письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і те, що він до адміністративної відповідальності притягується вперше, даних про те, що протягом одного місяця допускав помилки в митній декларації відсутні, а також беручи до уваги характер та ступінь вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини справи та дані про особу правопорушника, відсутність будь-якої шкоди внаслідок його дій, вартість та кількість переміщуваного товару, дійшов обґрунтованого висновку про те, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, явно не відповідає характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з чим, обґрунтовано визнав діяння, які полягають у порушення останнім митних правил малозначним та звільнив його на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження, а також відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП закрив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, при цьому суд, не навів належного обґрунтування такого висновку, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовуються змістом оскаржуваної постанови, з якої слідує, що судом першої інстанції належним чином обґрунтовано та вмотивовано висновок про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів про малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як такі, що спростовуються матеріалами справи та не підтверджені будь-якими доказами.

Із вищенаведених підстав апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досягнуто мети адміністративного стягнення, оскільки такі доводи не підтверджені будь-якими об`єктивними даними і є припущеннями.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби О. Костюка залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош