КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
справа №359/3002/23                                                 Головуючий у І інстанції - Ткаченко Д.В.
апеляційне провадження №33/824/2888/2023          Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
16 жовтня 2023 року                                                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Забальського Юрія Петровича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Судом установлено, що 26 березня 2023 року о 21 год. 56 хв. на території Золочівської ОТГ, 1 шлюз, захисна дамба (блокпост), по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків водій відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - Забальський Ю.П. 19 травня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
У мотивування скарги зазначає, що час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений в протоколі, не відповідає часу, вказаному у записах відео фіксації.
У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували б на причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Вказує, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, в якому також знаходився її чоловік, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з пригніченим станом через тяжку хворобу батька. 
Посилався на те, що працівникам поліції ОСОБА_1 пред`явила своє посвідчення водія та пройшла огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», після чого поліцейський запропонував їй відмовитись у присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, вказавши, що не вилучатиме водійське посвідчення та автомобіль, на що вона погодилась, будучи дуже втомленою та перебуваючи у пригніченому стані. Також ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції власноруч написала розписку від імені свого чоловіка, який нібито отримав під керування транспортний засіб та зобов`язався доставити його до місця гаражного зберігання.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №199060 від 26 березня 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 що 26 березня 2023 року о 21 год. 56 хв. на території Золочівської ОТГ, 1 шлюз, захисна дамба (блокпост), по вул. Центральна керувала транспортним засобом «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. У присутності двох свідків із застосуванням технічних засобів фіксації відеозапису водій відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора  алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медогляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку,  чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. 
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №199060 від 26 березня 2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 березня 2023 року; письмові пояснення двох свідків, які зазначили, що громадянка ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; розписку ОСОБА_2 від 26 березня 2023 року; довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 28 березня 2023 року; довідку про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 28 березня 2023 року; диск із відеозаписом.
Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.
Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).
Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що  ОСОБА_1 ознайомилася, власноручно підписала та отримала копію протоколу, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначила: «26.03.2023 року я поверталась додому (живу я в Зелених Луках ) без причин мене зупинили на блок посту». 
При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення  ОСОБА_1 не заявляла.
Відомості про те, що  ОСОБА_1 оскаржувала у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.
На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №199060 від 26 березня 2023 рокувідповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.
Отже, доводи захисника ОСОБА_1 щодо невідповідності вимогам законодавства протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а обставини, викладені у протоколі, останнім не спростовані.
Судом було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, згідно якого працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 у присутності свідків після виявлення та озвучення ознак сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, від чого остання категорично відмовилася. При цьому, на відеозаписі відсутні будь-які ознаки тиску працівників поліції на ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, така поведінка  ОСОБА_1 була правильно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння.
Відмова водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП, а також підтверджується письмовими поясненнями двох свідків. 
Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що дійсно того дня керувала транспортним засобом «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 , та була зупинена працівниками поліції без належних підстав. Під час спілкування з нею поліцейські виявили в неї ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що вона погодилася, оскільки алкогольних напоїв не вживала. Як стверджує ОСОБА_1 , поліцейський дав її подути в прилад, але його не влаштував результат, а тому він запропонував їй відмовитись від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на відеозапис, пообіцявши при цьому, що в такому випадку, в неї не вилучатимуть посвідчення водія та транспортний засіб. Потім, ОСОБА_1 зазначила, що вона відійшла від автомобіля та дійсно в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на камеру. ОСОБА_1 зазначила, що того дня алкогольних напоїв вона не вживала, а запах алкоголю, який відчули працівники поліції, був від її чоловіка, який того дня вживав алкогольні напої.
Аналогічні доводи та обставини викладені і в апеляційній скарзі.
Таким чином, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, а саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи у сукупності та пояснення самої ОСОБА_1 достеменно свідчать про вчинення нею правопорушення, що їй інкримінується.
Посилання захисника ОСОБА_1 - Забальського Ю.П. на невідповідність часу скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі, часу, вказаному в записах відеофіксації, оскільки на відеозаписі події чітко зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції, що мало місце за зазначених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, і що також не заперечувалось останньою, а тому виявлена невідповідність часу, вказаному на відеозаписі, не спростовують існування події, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.
Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що зводяться до незгоди апелянта з висновками і постановою суду першої інстанції, та розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушила пункт 2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, а отже не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за                частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Забальського Юрія Петровича - залишити без задоволення.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2023 року - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

  
Суддя                                                                                 В.В. Гуль