УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/155/23 Головуючий у 1-й інст. Лівочка  Л. І. 
Категорія 82 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року 

        Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Трояновської Г.С., Талько О.Б.,
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу № 275/155/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживача, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Лівочки Л.І. у смт. Брусилові,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі АТ «ОГС «Житомиргаз», Товариство) на його користь 10 810,08 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 1500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та зобов`язати відповідача відновити газопостачання до його житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Позов мотивував тим, що між ним та Товариством було укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам який є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Також ним було укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498.
Його будинок по АДРЕСА_1 до 30.06.2019 був підключений до газорозподільної мережі.
30.06.2019 відповідачем було проведено відключення житлового будинку від газопостачання по технічних причинах, про що було складено акт на припинення газопостачання.
Відповідно до п.8.18 Правил безпеки систем газопостачання роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно-відновлювальних робіт та/або службою підземний газопровід) після локалізації аварійної ситуації.
Після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.
Відновлення газопостачання до даного часу не здійснено, хоча договір постачання природного газу між ним і постачальником не розірваний.
Внаслідок таких дій позивач поніс витрати по оплаті розподілу природного газу, адже вищевказані Типові договори діють і не розірвані, хоча послугами з газопостачання не був забезпечений з вини постачальника.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі №275/644/21 було задоволено апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" та скасовано рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135 грн 08 коп. та судовий збір у розмірі 5675 грн, загальний розмір збитків становить 10 810,08 грн.
Протиправними та умисними діями йому було заподіяно значну моральну шкоду, яка виразилася в емоційних, душевних стражданнях та хвилюваннях. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, він на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що також викликало у нього моральні страждання. У зв`язку з цією ситуацією, він відчув себе приниженим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило сильно нервувати і переживати. Все це позначилося на взаємовідносинах у сім`ї та взаємовідносинах з колегами по роботі. Він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі, позивач посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
Суд першої інстанції, прийнявши рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, не оцінив усіх фактичних обставин справ та його доводів, неповно та не всебічно з`ясував обставини справи, допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Зокрема, суд безпідставно застосував до вказаних правовідносин норми п. 6 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільчих систем. Вказана правова норма застосовується до споживачів, коли припинення газопостачання сталося з вини споживача у випадках, передбачених п. п. 1-12, п.1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільчих систем.
Отже, відповідно до ст. 376 ЩІК України, наявні підстави для скасування ухваленого судового рішення.
У поданому відзиві, Товариство просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, так як дії відповідача при припиненні розподілу природного газу були правомірні, а підстав стверджувати про завдану моральну шкоду позивачу немає. Крім того, Позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували завдання йому моральної шкоди. Вважають, що рішення районного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та надав пояснення, які відповідають їй.
Представник відповідача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні і надав пояснення, які зазначені у поданому відзиві.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.3 67 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що припинення газопостачання у будинку позивача було правомірним та обґрунтованим, тому підстави для відшкодування шкоди відповідачем відсутні.
Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого суду мотивуючи таким.
Установлено, що 30.06.2019 було проведено відключення від газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 у зв`язку з технічними причинами, про що складено акт № 679 (а.с.7).
10 червня 2021 року на адресу ОСОБА_1 відповідачем було направлено лист № 100-Лв-9752-0621 в якому його повідомлено про порядок відновлення газопостачання (а.с.126).
06 грудня 2022 року рішенням Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" задоволено, рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135,08 грн та 5675 грн судового збору.
13 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70754782 з виконання виконавчого листа №275/644/21, виданого 04.01.2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 5135,08 грн та 5675 грн судового збору.
Вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди фактично обґрунтовані тим, що позивачу були завдані збитки ухваленням рішення Житомирського апеляційного суду від 06.12.2022 у справі № 275/644/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ ""Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 10 810, 08 грн.
Постачання природного газу відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" (надалі Закон) є окремим видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.
Між відповідачем та позивачем було укладено виключно Типовий договір розподілу природного газу, умови якого регулюється постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.
Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності та стягнення з неї завданої матеріальної шкоди, як визначено цивільним законодавством, необхідно довести: протиправний характер поведінки (дій чи бездіяльності); наявність шкоди (збиткі9-*в), причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, наявність вини.
Порядок відновлення газопостачання визначено положеннями п. 6 гл. 7 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем, де вказано, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
Під час судового розгляду встановлено, що позивач не звертався до відповідача із письмовою заявою про усунення причин відключення та відшкодувати витрат на припинення та відновлення газопостачання, що і є причиною не здійснення відновлення газопостачання.
Дії відповідача про відключення будинку позивача від газопостачання вже були предметом розгляду цивільних справ у суді та встановлено їх правомірність, що підтверджується рішеннями суду у справах: № 275/199/21 від 27.09.2021 та № 275/1364/19 від 26.02.2020.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, правомірність відключення будинку позивача від газопостачання є преюдиційною обставиною і не потребує додаткового доказування.
Збитками відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди, що завдана протиправними діями (бездіяльністю) одного учасника таких відносин іншому.
Заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з діями відповідача, які він вважає неправомірними, а саме з припиненням газопостачання.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому, що вона має немайновий характер та може полягати у фізичному болі та/або стражданнях фізичної особи, а також інших негативних наслідках немайнового характеру, які було спричинено внаслідок приниження честі, гідності фізичної особи та ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також інших протиправних діянь.
Підстави відшкодування моральної шкоди, заявлені позивачем, абсолютно однакові і у процесуальних заявах у справах № 275/1364/19 та № 275/199/21, які вже розглянуті судом та оцінені як необґрунтовані, та не потребують додаткового оцінювання у даній справі
Вимоги п. 8.3. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також вимоги пункту 8 розділу VІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2496, якими передбачена відповідальність постачальника природного газу перед споживачем та на які, як на підставу заявлених позовних вимог в цій частині, посилається позивач, на відповідача , який не є постачальником природного газу позивачу, не поширюються.
Підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРМ, на який як на підставу своїх вимог також посилається позивач, передбачено, що у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.
Доказів, які б підтверджували завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди місцевому суду надано не було та такі не були встановлені під час апеляційного розгляду.
Місцевий суд ухвалюючи рішення дійшов до обґрунтованого висновку, що припинення газопостачання в будинку позивача було правомірним та обґрунтованим, тобто підстави для відшкодування шкоди відповідачем згідно вказаної норми Кодексу ГРМ також відсутні.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді

Повний текст постанови складений: 10 листопада 2023 року.