КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
30 листопада 2023 року                                                                             м. Київ
 
Унікальний номер справи № 757/7352/23-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/824/15758/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
     суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,
     за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії, -
 
в с т а н о в и в :
 
У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо нарахування позивачу та списання з його рахунку № НОМЕР_1 нарахованих процентів та комісії за користування кредитною лінією протиправними; зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати грошові кошти, списані із рахунку позивача № НОМЕР_1 як нараховані відсотки за користування кредитною лінією, в рахунок погашення основної частини кредиту.
В обґрунтування позову зазначав, що на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання №12848811/041219 від 03 червня 2020 року до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». У цій же заяві про приєднання міститься заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту).
Відповідно до п. 5.1 вказаної заяви підписанням цієї заяви клієнт укладає з банком кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування в цій заяві та в договорі.
У вказаній заяві (договорі) визначено істотні умови кредитування, а саме: картковий рахунок, на який встановлюється кредит, його максимальний розмір, строк користування кредитом, процентна ставка за кредитом, періодичність сплати процентів, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання, порядок погашення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання кредиту.
Відповідно до вказаної заяви процентна ставка за кредитом складається із: процентної ставки за користування кредитними коштами (крім грейс-періоду), розмір якої фіксований та становить 0,00 процентів річних; процентної ставки за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, який становить 0,001 процентів річних; процентної ставки за перевищення витратного ліміту - 60 процентів річних; процентної ставки за користування кредитом у разі розірвання зарплатного договору.
Вказував, що як йому стало відомо з виписки по його картковому рахунку № НОМЕР_1 протягом березня-квітня 2021 року з його рахунку проводились списання нарахованих процентів за користування кредитною лінією, а протягом травня-грудня 2021 року - списання комісії за користування кредитною лінією.
07 вересня 2021 року, 18 жовтня 2021 року, 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 було направлено заяви керуючому АТ «Державний ощадний банк України» Цибулі О.А. про повернення списаних відсотків та комісій чи інших винагород за користування кредитною лінією на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
03 листопада 2022 року ОСОБА_3 було направлено відповідну заяву до Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з вимогою повідомити підстави списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією, а також щодо повернення списаних коштів на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Однак, жодної письмової відповіді на заяви позивача ним не отримано, списані з його рахунку відсотки та комісії за користування кредитною лінією йому не повернуто.
Вважає такі дії працівників АТ «Державний ощадний банк України» щодо нарахування та списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією протиправними, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом (а.с. 1-3).
У квітні 2023 року представник АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Литвин А.В. подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема, у відзиві зазначено, що вказаний позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було надано відповідачу документів, що підтверджується його право на пільги на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Також позивачем не було надано до банку, а також не додано до позову копії військового квитка з відміткою про призов на військову службу під час мобілізації або ж відомостей про себе з Єдиного реєстру учасників антитерористичної операції та осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. Таким чином, за відсутності документів, що підтверджують статус військовослужбовця у позивача та його призов на військову службу під час мобілізації або участь у здійсненні відповідних заходів із забезпечення відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, вказані вище пільги не розповсюджуються, а його позовні вимоги про визнання протиправними дій банку щодо нарахування процентів і комісії за користування кредитною лінією є безпідставними. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту, то такий платіж є обов`язковим та підлягає щомісячній оплаті позивачем, оскільки пільг щодо комісії Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» не передбачає (а.с. 40-43).
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії - відмовлено (а.с. 65-70).
Не погодившись з рішенням районного суду, 27 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук О.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою,  якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с. 76-82).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та проходить військову службу у Службі безпеки України. 07 вересня 2021 року, 18 жовтня 2021 року, 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 було направлено заяви керуючому АТ «Державний ощадний банк України» Цибулі О.А. про повернення списаних відсотків та комісій чи інших винагород за користування кредитною лінією на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». До заяв ним було додано усі необхідні документи, які підтверджують його статус військовослужбовця та учасника бойових дій. 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 було направлено відповідну заяву до Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з вимогою повідомити підстави списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією, а також щодо повернення списаних коштів на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Однак, жодної письмової відповіді на заяви позивача ним не отримано, списані з його рахунку відсотки та комісії за користування кредитною лінією йому не повернуто.
Посилався на правові позиції щодо незаконності стягнення з військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів штрафних санкцій, штрафів, пені у зв`язку з невиконанням зобов`язань, а також відсотків за користування кредитом під час дії особливого періоду, які містяться у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц.
Суд першої інстанції не врахував, що дії відповідача щодо нарахування позивачу процентів та комісії за користування кредитною лінією у період перебування його на військовій службі під час дії особливого стану прямо суперечать вимогам п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Бершадська І.М. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін (а.с. 97-102).
 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук О.М. підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Бершадська І.М. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
ОСОБА_1 до суду не прибув, факт його належного сповіщення про розгляд справи апеляційним судом його представник - адвокат Ковальчук О.М. підтвердив в судовому засіданні про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 91-96, 108). 
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). 
            Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання № 12848811/041219 від 03 червня 2020 року до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» (а.с. 7).
У цій же заяві про приєднання міститься заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту).
Відповідно до п. 5.1 вказаної заяви підписанням цієї заяви клієнт укладає з банком кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування в цій заяві та в договорі.
У вказаній заяві (договорі) визначено істотні умови кредитування, а саме: картковий рахунок, на який встановлюється кредит, його максимальний розмір, строк користування кредитом, процентна ставка за кредитом, періодичність сплати процентів, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання, порядок погашення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання кредиту.
Відповідно до вказаної заяви процентна ставка за кредитом складається із: процентної ставки за користування кредитними коштами (крім грейс-періоду), розмір якої фіксований та становить 0,00 процентів річних; процентної ставки за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, який становить 0,001 процентів річних; процентної ставки за перевищення витратного ліміту - 60 процентів річних; процентної ставки за користування кредитом у разі розірвання зарплатного договору.
Згідно із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 протягом березня-квітня 2021 року з рахунку проводились списання нарахованих процентів за користування кредитною лінією, а протягом травня-грудня 2021 року - списання комісії за користування кредитною лінією, а саме:
- 01.03.2021 року списання нарахованих % за користування кредитною лінією - 2 766, 91 грн;
- 01.04.2021 року списання нарахованих % за користування кредитною лінією - 3 365, 56 грн;
- 05.05.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 624, 47 грн;
- 01.06.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією 3 261, 90 грн;
- 01.06.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 08 грн;
- 01.07.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 544, 43 грн;
- 01.07.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;
- 02.08.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 405, 42 грн;
- 02.08.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;
- 01.09.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 3 301, 96 грн;
- 01.09.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 10 грн;
- 01.10.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 515, 16 грн;
- 01.10.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 07 грн;
- 01.11.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 2 964, 86 грн;
- 01.11.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 08 грн;
- 01.12.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 3 489, 56 грн;
- 01.12.2021 року списання комісії за користування кредитною лінією - 0, 09 грн (а.с. 16-18).
07.09.2021 року, 18.10.2021 року, 15.12.2021 року ОСОБА_1 було направлено заяви керуючому АТ «Державний ощадний банк України» Цибулі О.А. про повернення списаних відсотків та комісій чи інших винагород за користування кредитною лінією на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та військовослужбовцем (а.с. 10-12).
03.11.2022 року ОСОБА_1 було направлено заяву до Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з вимогою повідомити підстави списання відсотків та комісій за користування кредитною лінією, а також щодо повернення списаних коштів на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (а.с. 13).
 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону чинній у березні 2021 року), яку доповнено пунктом 15 такого змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Згідно п. 15 ст. 14  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин квітень - грудень 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно із Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.
Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. 
Тобто на вказані пільги мають право мобілізовані позичальники, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення, залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових завдань.
Відповідний правовий висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 306/1157/15-ц (провадження № 61-2525св18), від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14.
 
Правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Ощадбанк» за договором про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) носять зобов`язальних характер.
Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на наявність у нього пільг щодо сплати процентів та комісії за користування кредитною лінією, передбачених п. 15 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Разом з тим, як вбачається із долучених до позову заяв від 07.09.2021 року, 18.10.2021 року, 15.12.2021 року позивачем було подано банку копію довідки про проходження військової служби, копію посвідчення учасника бойових дій, копію службового посвідчення (а.с. 10-12).
У матеріалах справи міститься копія довідки Служби безпеки України від 05 жовтня 2022 року №11/1/5-581 про те, що майор ОСОБА_1 проходить військову службу з 02 серпня 2019 року до теперішнього часу (а.с. 14).
Також до позову долучено копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 07 травня 2015 року ОСОБА_1 , що він має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 15).
Проте, позивачем не надано до банку, й до районного суду документів, що підтверджують виконання ним обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а подана довідка від 05 жовтня 2022 року №11/1/5-581 лише засвідчує проходження ним військової служби в органах Служби безпеки України.
Врахувавши вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є передчасними, оскільки позивачем не надано до банку та до суду доказів, які б давали підстави для висновку про задоволення заявлених у цій справі вимог.
             Крім того, що положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільг щодо комісії за обслуговування кредиту не передбачають.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила. 
При цьому, на думку колегії суддів, таке судове рішення не позбавляє позивача права звертатись до Банку та до суду із відповідними вимогами та з наданням документів, що підтверджують виконання ним обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період.  
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -
   п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення. 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 30 листопада 2023 року. 

Судді Київського апеляційного суду:                              Б.Б. Левенець

                                                                                               О.В. Борисова

                                                                                               В.М. Ратнікова