УХВАЛА                                                                                 
 
13 грудня 2023 року
м. Київ               
 
справа № 369/3999/22
провадження № 61-11096св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                       Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області,
відповідачі: Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
третя особа - Державне підприємство «Київське лісове господарство»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Державне підприємство «Київське лісове господарство», про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки
 
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Позднякова Петра Вікторовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року у складі судді Пінкевич Н. С.та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Кулікової С. В., Сушко Л. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2022 року заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом, у якому просив усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії Дмитрівської сільської ради п`ятого скликання від 27 січня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 »; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована                              в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 березня 2021 року           № 57246942 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484400:10:003:0071; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га з кадастровим номером 3222484400:10:003:0071, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської районної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 .
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що рішенням Дмитрівської сільської ради від 27 січня 2009 року у власність ОСОБА_2 відведено земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3222484400:10:003:0071, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
 
Передаючи у власність спірну земельну ділянку сільська рада перевищила повноваження, оскільки розпорядилася землями державної власності лісогосподарського призначення, змінила її цільове призначення без відповідного погодження. Тому рішення сільської ради від 27 січня 2009 року підлягає визнанню недійсними. 
 
ОСОБА_2 подарував спірну земельну ділянку ОСОБА_1 , яка зареєструвала право власності на неї. Оскільки право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 набув з порушеннями, то подальша реєстрація права в державному реєстрі також є неправомірною та підлягає скасуванню з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 .
 
Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому в спірному випадку належним способом захисту порушеного права є пред`явлення негаторного позову. У зв`язку з цим прокурор просив позов задовольнити. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 19 грудня      2022 року позов задовольнив. Усунув перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії Дмитрівської сільської ради п`ятого скликання від 27 січня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 ». Усунув перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га, що розташована                                 в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 березня 2021 року         № 57246942 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484400:10:003:0071. Усунув перешкоди у здійсненні Бучанською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,25 га з кадастровим номером 3222484400:10:003:0071, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської районної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 .
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, оскільки рішення від 27 січня 2009 року прийняте всупереч нормам ЗК України, а сільська рада перевищила повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування» під час розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення. Водночас суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_1 , і Бучанська районна державна адміністрація позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись спірною земельною ділянкою лісового фонду, а тому вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку підлягають задоволенню. Також суд дійшов висновку про те, що зайняття земельної ділянки лісового фонду  з порушенням ЗУ України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане                                     з позбавленням володіння порушення права власності держави. Прокурор пред`явив негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісового фонду, а тому позовна давність на заявлені вимоги не поширюється.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Київський апеляційний суд постановою від 13 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
У липні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Поздняков П. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким                                        у задоволенні позову відмовити повністю.
 
Підставою касаційного оскарження вказував те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14, від 28 вересня 2022 року                           у справі № 483/448/20, від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18,                                            від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 та постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі                        № 663/422/16, від 06 жовтня 2021 року у справі № 480/159/20, від 14 вересня                        2022 року у справі № 686/14731/21, від 21 грудня 2018 року у справі № 922/901/17, від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2018 року у справі                       № 925/650/18, від 17 квітня 2018 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2018 року у справі № 113/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 6/88-Б-05; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме  щодо застосування позовної давності - статей 257 та 267 ЦК України за позовними вимогами до декількох відповідачів. 
 
Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення. Водночас не встановлення меж земельної ділянки унеможливлює задоволення вимог про усунення перешкод у користуванні нею. Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення місцевого суду, не врахував того, що в спірних правовідносинах саме позивач, а не відповідач, повинен довести обставини накладення земельних ділянок та розмір такого накладення. Не звернули суди і достатньої уваги на наявність                  у прокурора підстав для звернення до суду з цим позовом, а також на спосіб захисту порушеного, на думку прокурора, права. Також скарга містить доводи про неправильне застосування норм матеріального права, які регулюють позовну давність у спірних правовідносинах. Зокрема, вимоги про визнання недійсним рішення сільської ради та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є негаторнми, а тому до них повинна бути застосована загальна позовна давність.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
17 серпня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду 29 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також                       в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року справу № 446/478/19 (провадження № 61-10817св22) за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє регіональна філія «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до Кам`янка-Бузької міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Кам`янка-Бузької міської ради 4 сесії 6 скликання № 10 від 28 січня 2011 року та державного акта на право власності на земельну ділянку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Передаючи на розгляд Великої палати Верховного Суду колегіє суддів зазначила, що виключна правова проблема полягає у вирішенні питання, чи є ефективним (належним) способом захисту права Акціонерного товариства «Українська залізниця» у подібних правовідносинах:
- оскарження (визнання недійсним/незаконним та скасування) рішення органу місцевого самоврядування (сільської/селищної/міської ради) та виданого на його підставі державного акта на право приватної власності (або іншого правовстановлючого документа) на спірну земельну ділянку та/або;
- витребування майна із чужого незаконного володіння (спірної земельної ділянки) (віндикаційний позов) або;
- усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (спірною земельною ділянкою) (негаторний позов).
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2023 року справу                          № 446/478/19 (провадження № 61-10817св22)прийнято та призначено до розгляду.
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі)                                         у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження                             у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 446/478/19 (провадження № 61-10817св22).
 
Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 369/3999/22 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Державне підприємство «Київське лісове господарство», про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Позднякова Петра Вікторовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                                                                № 446/478/19 (провадження № 61-10817св22).
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов