УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 127/24972/22
провадження № 51-5772 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2023 року щодо останньої,
встановив:
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, 
засуджено: за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. 
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
Цим вироком прийняті рішення щодо заліку досудового тримання під вартою, запобіжного заходу, речових доказів та процесуальних витрат у провадженні. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2023 року, вирок суду залишено без зміни. 
Відповідно до змісту оскарженого судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_5 визнано винуватою за те, що вона:
-       17 вересня 2022 року близько 14:05, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, намагалась таємно викрасти майно, що належить ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 765 грн., проте, кримінальне правопорушення не довела до кінця з причин, які не залежали від її, оскільки була затримана працівником магазину;
-      01 жовтня 2022 року близько 13:06 год., перебуваючи у приміщенні гіпермаркету « Грош », за адресою: вул. Чехова, 23, м. Вінниця, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, намагалась повторно, таємно викрасти майно, що належить ТОВ НВП «АРГОН»на загальну суму 748 грн., проте, кримінальне правопорушення не довела до кінця з причин, які не залежали від її, оскільки була затримана працівником магазину;
-      15 жовтня 2022 року близько 14:15 год., перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_13, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємне викрадення майна, що належить ФОП ОСОБА_6 , завдавши шкоду потерпілій особі на загальну суму 948грн.;
-      17 жовтня 2022 близько 18:40, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, намагаючись таємно викрасти майно, що належить ФОП ОСОБА_7 , проте, не виконавши усі дії, які вважала необхідними, оскільки спрацював сигнальний пристрій, не довела свої дії до кінця, оскільки була помічена та затримана працівником магазину, завдавши шкоду потерпілій особі на суму 582 грн.;
-      17 січня 2023 близько 15:15, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрала майно ТОВ «ДІЄСА», завдавши шкоду потерпілій особі на суму 3 659 грн.;
-      19 січня 2023 року близько 20:40, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрала майно ТОВ НВП «АРГОН», завдавши шкоду потерпілій особіна суму 592 грн.;
-      21 та 27 січня 2023 близько 14:30 та 15:48, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за адресою: АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно вчинила дві крадіжки майна ФОП  ОСОБА_8 , завдавши потерпілій особі шкоду на загальну суму 8 335 грн.;
-      27 січня 2023 року з 11 до 15:30, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємно дві крадіжки майна ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 2 781 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      27 січня 2023 року близько 13:15 год., перебуваючи у приміщенні торгового центру «Епіцентр К», розташованого за адресою: вул. Батозька 1 В, м. Вінниця, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 1950 грн.;
-      31 січня 2023 року близько 15:35, перебуваючи у приміщенні торгового центру «Епіцентр К», розташованого за адресою: вул. Батозька 1В, м. Вінниця, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, намагалась повторно таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 3351грн, проте, кримінальне правопорушення не довела до кінця з причин, які не залежали від її, оскільки була затримана працівниками охорони. 
-      02 лютого 2023 року, близько 13:06, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 », за адресою: АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ФОП ОСОБА_10 на загальну суму 2 272 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      05 лютого 2023 року близько 15:14 год., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_10 », за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ФОП ОСОБА_11 на загальну суму 510 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      07 лютого 2023 року близько 12:30, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_11 », за адресою: АДРЕСА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ТОВ «ЕКО» на загальну суму 503 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      07 лютого 2023 року близько 13:00, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 », за адресою: АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 953 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      08 лютого 2023 року, з 09:10 год., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_12 », за адресою: АДРЕСА_11 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 542 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
-      08 лютого 2023 року, близько 13:45, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила таємну крадіжку майна ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 547 грн., завдавши потерпілій особі шкоду на вказану суму;
У касаційній скарзі захисник, порушуючи питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування судами закону, який, на його думку, підлягав застосуванню просить їх змінити в частині покарання. 
В обґрунтування своїх вимог, вважає, що суд першої інстанції, з чим погодився і апеляційний суд, не врахували, що ОСОБА_5 вчиняла певні кримінальні правопорушення під час вагітності. Вважає, що при призначенні покарання суди необґрунтовано не визнали цю обставину, яка б могла бути підставою для призначення їй основного покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та визначення остаточного покарання більш м`якого і звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у ній мотивів, з огляду на таке. 
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах вимог касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та кваліфікація дій останньої за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 5 КК України, у касаційній скарзі захисником не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 69 КК України (в редакції від 19.08.2022), За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. 
Крім того, відповідно до ст. 75 КК України (в редакції від 19.08.2022), якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається із змісту вироку суду, при застосуванні ОСОБА_5 заходу примусу, суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як тяжкі, кількість злочинів, конкретні обставини справи, повне визнання винуватості, дані про особу засудженої, відсутність скарг за місцем проживання.
Тому, обираючи розмір покарання, передбачений за кожні кримінальні правопорушення окремо, суд, визнавши у вироку обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, врахувавши відсутність претензій від потерпілих та, взявши до уваги довідку датовану 22 червня 2023 року про вагітність засудженої, призначив ОСОБА_5 основне покарання за незакінчені кримінальні правопорушення із застосуванням положень ст. 68 КК України, та за закінчені кримінальні правопорушення - покарання приближене до мінімальних меж, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому, не знайшовши підстав для застосування положень як ст. 69 так і ст. 75 КК України.
Не погоджуючись із вироком у частині призначеного покарання засудженій, захисник ОСОБА_4 в її інтересах подала апеляційну скаргу. Вважаючи необґрунтованим рішення суду першої інстанції про неможливість застосування до засудженої положень статей 69 та 75 КК України, при наявності, на її думку, необхідної і достатньої кількості пом`якшуючих покарання обставин, позитивних характеризуючих даних, відсутності претензій з боку потерпілих та перебування засудженої у стані вагітності, скаржник порушував питання про зміну вироку в частині основного покарання та остаточного і вказував на можливість звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням.
Апеляційний суд, переглядаючи вирок за апеляційною скаргою захисника та, залишаючи його без зміни, дійшов висновку, що доводи скаржника про можливість застосування до засудженої положень статей 69, 75 КК України є безпідставними.
Мотивуючи своє рішення апеляційний суд зазначив, що посилання захисника на повне визнання винуватості, щире каяття та відсутність претензій від потерпілих та зокрема, перебування засудженої у стані вагітності, у даному випадку, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених засудженою кримінальних правопорушень, а враховуючи їх кількість, не свідчать про достатність підстав для можливості призначення їй основного покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та звільнення останню від відбування покарання з випробуванням. 
Тому, погодившись із визначенням остаточного покарання та відсутністю підстав для звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд у своєму рішенні, пославшись на практику Верховного Суду з питань застосування положень статей 69 та 75 КК України, та керуючись нормами кримінального процесуального кодексу, залишив вирок без зміни.
Згідно із положеннями ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Покарання призначене ОСОБА_5 вироком суду, як основне так і остаточне, що залишене апеляційним судом без зміни, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженої і попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Доводи наведені захисником у касаційній скарзі, які є аналогічними доводам його апеляційної скарги, в частині, про наявність, на її думку, достатніх підстав для застосування до засудженої положень статей 69 та 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Отже, враховуючи, що з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження захиснику необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2023 року щодо останньої.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                        ОСОБА_3