ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2023 р.                                        Справа №909/291/23
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді                              МАТУЩАКА О.І.
суддів                                         КРАВЧУК Н.М.
                    СКРИПЧУК О.С.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

розглянувши апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою           відповідальністю 
                                                            “Смарт Енерджі Груп” 29.09.2023 (вх. ЗАГС 
                                                            №01-05/3054/23 від  29.09.2023)
на ухвалу                                                  Господарського суду Івано-Франківської області 
                                                            від 18.04.2023 (суддя Шкіндер П.А.)
про                                                            відкриття провадження у справі про банкрутство
у справі                                                  №909/291/23
за заявою                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-                                                                            531" м. Івано-Франківськ
про банкрутство                                        Товариства з обмеженою відповідальністю                                                                       “Смарт Енерджі Груп” м.Івано-Франківськ

за участю представників сторін від: 
апелянта:                               Заяць О.І. – адвокат;
ініціюючого кредитора:           Кобук Р.І. – адвокат;
розпорядник майна:           Ловас В.О. (арбітражний керуючий),

ВСТАНОВИВ:
           
          ТОВ "СУ-531" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп".
Підставою для відкриття провадження стали вимоги ініціюючого кредитора, підтверджені лише доказами виконання ним умов договорів  №05/10/20 від 05.10.2020 та №01/11/21 від 01.11.2021 виконання підрядних робіт, укладених між ТОВ «Смарт Енерджі Груп» і ТОВ «СУ-531» та наявністю заборгованості боржника на підставі неоплачених у повному об`ємі актів виконаних робіт  у сумі 5   317 140,63 грн.
          Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 18.04.2023 відкрив провадження у справі №909/291/23 про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп"; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О.; зобов`язав розпорядника майна надати відзиви на заяви кредиторів.
19.04.2023 на офіційному сайті господарського суду було опубліковане оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп".
Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 27.06.203 визнав кредиторами з грошовими вимогами до боржника – ТОВ "Смарт Енерджі Груп" наступних юридичних осіб:
- ТОВ "СУ-531" (ініціюючий кредитор) на загальну суму 5   317 140,63 грн (4 черга 
погашення), на суму 5 368,00 грн (1 черга погашення); 
- ТОВ “Меблева фабрика ІФ ЛТД” на загальну суму 164 274,31 грн (4 черга погашення), на суму 5 368,00 грн (1 черга погашення);
- ТОВ “Меблева фабрика ІФ ЛТД” на загальну суму 2   348 197,11 грн (4 черга погашення), на суму 5 368,00 грн (1 черга погашення); 
- ТОВ “Меблева фабрика ІФ Плюс” на загальну суму 1   939 700,00 (4 черга погашення), на суму 5 368,00 (1 черга погашення); 
- ТОВ “Екстім ЛТД” на загальну суму 4   903 687,84 грн  (4 черга погашення), на суму 5 368,00 грн (1 черга погашення).
В липні 2023 року були проведені збори кредиторів боржника, на яких серед іншого кредитори прийняли рішення звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання ТОВ "Смарт Енерджі Груп" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О. 
Господарський суд Івано-Франківської області постановою від 25.07.2023 припинив процедуру розпорядження майном боржника; припинив повноваження розпорядника арбітражного керуючого Ловаса В.О.; визнав банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Смарт Енерджі Груп"; відкрив ліквідаційну процедуру строком на 3 місяця; призначив ліквідатором арбітражного керуючого Ловаса В.О.; підприємницьку діяльність банкрута завершив; оприлюднив на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання ТОВ "Смарт Енерджі Груп" банкрутом; припинив повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 апеляційну скаргу засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю “Смарт Енерджі Груп” ОСОБА_1 задоволено. Постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2023 у справі №909/291/23 скасовано, а  справу повернуто до Господарського суду Івано-Франківської області для продовження розгляду на стадію розпорядження майном боржника.
Не погоджуючись із ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржник - ТОВ “Смарт Енерджі Груп” подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство відмовити.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги товариство зазначило наступні обставини:
- ОСОБА_1 є директором і засновником (учасником) ТОВ “Смарт Енерджі Груп” і володіє 100 % корпоративних прав у цьому товаристві;
- до 31.07.2023 скаржник не була повідомлена, що у провадженні господарського суду перебуває справа про банкрутство ТОВ “Смарт Енерджі Груп”;
- суд першої інстанції не встановив майновий стан, не дослідив фінансово-господарський стан боржника і не врахував, що боржник здійснював господарську діяльність, в результаті якої у 2022 році отримав чистий прибуток;
- між боржником та кредиторами існує спір про право оскільки вимоги ініціюючого кредитора не підтверджені судовим рішенням, а також вважає, що документи долучені ініціюючим кредитором є підробленими, а інформація зазначена в них є неправдивою.
- Скоробогата Г.Б. як директор ТОВ «Смарт Енерджі Груп» не підписувала більшості з цих документів, підписи на зазначених документах виконані не нею, а від її імені невстановленими особами.
Відзиви на апеляційну скаргу учасниками провадження у справі про банкрутство подані не були.
В день розгляду справи в суді апеляційної інстанції 16.11.2023 були поданні клопотання: 
-          ініціюючим кредитором про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу підписано адвокатом Заяць О.І. як представником ОСОБА_1 , а не як представником юридичної особи – боржника;
-          ініціюючим кредитором про витребування додаткових доказів від ГУ ДПС у Івано-Франківській області щодо подання звітності боржником у яких вказувалася заборгованість перед ним, що спростовує доводи боржника про фальсифікацію документів, які стали підставою для відкриття провадження у справі;
-          розпорядником майна подано аналогічне клопотання з переліком конкретних документів до того ж фіскального органу;
-          ініціюючим кредитором про відкладення розгляду справи у зв`язку із поданим клопотанням про відкладення справи, поданим боржником.
Розглянувши вказані клопотання, Західним апеляційним господарстьким судом відмовлено у їх задоволенні, оскільки:
-          апеляційну скаргу боржника підписано адвокатом Заяць О.І. на підставі ордеру № 1124763 від 29.09.2023 на представництво інтересів ТОВ «Смарт Енерджі Груп», як боржника у справі, а не на підставі ордеру на представництво фізичної особи ОСОБА_1 як керівника боржника;
-          решта клопотань про витребування доказів подано всупереч вимог ч.5 ст. 269 ГПК України, оскільки у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а також всупереч ч.1 ст. 81 та п.4 ч.2 ст. 81 ГПК України як подане з порушенням строку на подання такого та без доказів вжиття заходів на отримання заявником самостійно витребовуваних доказів у визначений процесуальним законом строк.
В судове засідання з`явились представники ініціюючого кредитора, апелянта та арбітражний керуючий, які відповідно підтримали доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі та у відзиві на таку арбітражного керуючого
Представник апелянта в судовому засіданні окрім іншого повідомила, що якби розпорядник майна та відповідно суд першої інстанції вжив достатньо заходів для повідомлення керівнику боржника та єдиному засновнику про подану заяву про відкриття провадження про банкрутство, то відповідно б боржником було подано заперечення на таку заяву з урахуванням вимог ч.6 ст. 39 КУзПБ і відповідно  не було б підстав для відкриття провадження у цій справі, оскільки було б підтверджено наявність спору про право, яке мало б бути вирішено в порядку позовного провадження.
          Представники учасників справи в судовому засідання надали пояснення по суті вимог та доводів апеляційної скарги та заперечень на них. 
Окрім цього, після завершення розгляду справи по суті та під час судових дебатів представник ініціюючого кредитора заяви усім членам судової колегії усно відвід без озвучення доводів, який судовою колегією не розглядався з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 218 ГПК України, у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.
Оскільки таким представником озвучено заяву про відвід  на стадії судових дебатів (не судового розгляду), і можливість подання такої заяви процесуальним законом заборонено з огляду на вичерпний перелік процесуальних дій, які може вчиняти учасник провадження у справі, така заява з урахуванням вимог ст. 43 ГПК України розцінюється судом апеляційної інстанції як зловживання процесуальними правами, тому судом апеляційної інстанції не розглядалася як така, що і не подавалася. 
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення, врахувавши пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1 КУзПБ банкрутство – визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.
Стаття 6 КУзПБ визначає, що щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника або ліквідація банкрута.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 6 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. 
Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.
Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:
вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;
вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
За змістом ч. 1 ст. 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.
Таким чином,  завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство  полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності. Крім цього, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі.  Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності.
Із системного аналізу зазначених вище норм слідує, що підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є відсутність фактів:
-          про неплатоспроможність (оціночне поняття);
-          про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження (виключна обставина).
Щодо наявності перешкод у відкриття провадження у справі з огляду на відсутність фактів неплатоспроможності, то судом апеляційної інстанції береться до уваги наступне.
У звіті розпорядника майном Ловаса В.О. (без дати, але поданий суду 21.07.2023, Т.2, а.с. 181-186), який хоча і був складений датою пізнішою від дати відкриття провадження у справі, проте у ньому міститься інформація яка існувала і станом на дату відкриття провадження про те, що згідно офіційних відомостей за боржником зареєстровано на праві власності наступне майно: 
-          автомобіль Порше Макан R4 2022 року випуску;
-          дві сонячні електростанції у с.Угринів Івано-Франківської області із деклараціями, зареєстрованими у Реєстрі будівельної діяльності  ЄДЕССБ про готовність об`єктів до експлуатації;
-          4-ри земельні ділянки загальною площею 2,8996 га (з конкретними площами: 0, 523 га; 0,7922 га; 0,7922 га та 0,7922 га), усі у масиві «Боднарчик» с.Угринів Івано-Франківської області.
Таким чином, зважаючи на обов`язковість встановлення обставин неплатоспроможності під час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника саме у ініціюючого кредитора був обов`язок  доводити неплатоспроможність (враховуючи принципи господарського судочинства: диспозитивності і змагальності, передбачені ст.ст. 13 та 14 ГПК України), що можна було б зробити і подати суду разом із заявою про відкриття провадження у справі.
З наведених підстав, а також зважаючи на суттєвий актив боржника, який у нього існував на дату відкриття провадження у справі, враховуючи означені вище принципи господарського судочинства навіть без наявності документів ринкової вартості таких активів, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини неплатоспроможності боржника на той час – не існували. Принаймні ініціюючим кредитором про такі не зазначалося і відповідно такі  у оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції – відсутні. 
Щодо відсутності обставин, що вказують відсутність спору про право, то судом апеляційної інстанції враховується таке.
Судом ухвала про прийняття заяви про відкриття провадження у справі від 31.03.2023 та призначення до розгляду справи на 18.04.2023  була надіслана боржнику за вірною офіційною адресою, м.Івано-Франківск, вул.Січових Стрільців, 23 оф. 609 і згідно поштового повідомлення про вручення отримана особисто 10.04.2023 (у бланку повідомлення прізвище отримувача не вказано) з підписом невідомої особи. 
Уже наступною ухвалою суду від 18.04.2023 було відкрито провадження у справі без урахування відомостей і обставин, які можна було б отримати від боржника.
Також, судом під час ухвалення даної постанови враховується, що вагомий документ за своєю юридичною сутністю, що міг свідчити про відсутність спору про право окрім договорів постановки та актів про виконані роботи, є відповідь ініціюючому кредитору за підписом наче б то директора Скоробогатої Г.Б. від 21.12.2022 де визнається борг у сумі 18  449  140,80 грн. При цьому, будь-які докази до заяви про відкриття провадження у справі про спосіб надсилання вимоги від 02.12.2022, ініціюючий кредитор не надав, хоча надав поштовий конверт з простою поштовою кореспонденцією про отримання відповіді на вимогу 21.12.2022.
Згідно до ч.1 ст. 2 КУзПБ,  провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом,   Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням доводів керівника боржника Скоробогатої Г.Б. про фальсифікацію певних документів з метою створення підстав для відкриття провадження у справі, а також, що певна кількість документів були підписані не нею, а шляхом проставлення відтиску факсиміле, враховуючи необов`язковість відтиску печатки підприємства, але обов`язковість підпису уповноваженої особи в силу ч.3 ст. 58-1 ГК України, наявність візуальних ознак відтиску такого факсиміле без погодження про це в договорі в силу ч.3 ст. 207 ЦК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що існує більша вірогідність того, що і поштове повідомлення від суду, отримане наче б то керівником боржника 10.04.2023, і відповідь на вимогу від 21.12.2022 підписані не керівником боржника Скоробогатою Г.Б. 
Відповідно до такого, фактично розгляд справи у підготовчому засіданні відбувся без самого боржника (його керівних, або уповноважених органів чи довіреної особи), яка б могла повідомити суду про наявність спору про право, що є безумовною і самостійною перешкодою у відкриті провадження у справі про банкрутство.
Окрім цього, на переконання суду апеляційної інстанції, нелогічними у даному разів є пояснення ініціюючого кредитора і розпорядника майна в силу тієї ж ст. 79 ГПК України про наявність першочергових відомостей у єдиного уповноваженого представника від боржника – директора Скоробогатої Г.Б. щодо початку процедури банкрутства, і навпаки, активна процесуальна діяльність по оскарженні боржником усім основоположних процесуальних документів у цій справі уже після визнання боржника банкрутом. Такі сумніви більше підтверджують ту обставину, що керівнику боржника не було відомо про розгляд справи аж до періоду, що настав  після ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом.  
          Окрім цього, навіть якщо б і припустити, що судом першої інстанції та ініціюючим кредитором вжито достатньо ефективних дій для належного повідомлення боржника про наявність справи про його банкрутство, виходячи із засадничих правових принципів про превалювання норм матеріального права над процесуальними нормами, очевидним є те, що не може за будь-яких обставин існувати справа про банкрутство у разі наявності спору про право, навіть якщо і така інформація про спір виникла уже пізніше, оскільки провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження,  носить всезагальний, обов`язковий конкурсний характер з участю усіх без виключення кредиторів, за наслідками якого юридична особа  боржника, може перестати існувати.
Згідно ч.4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2023 підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції на стадію розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
          Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
          Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
          Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, 
повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
          Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
          З огляду на вищевикладене, постанова місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу належить задовольнити.
          Оскільки в сулу процесуальних обмежень  суду апеляційної інстанції щодо вирішення питання можливості повернення судового збору скаржнику, якого апеляційна скарга задоволена, та у зв`язку із поверненням справи на подальший розгляд (не остаточне вирішення заяви про відкриття провадження), судом апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду не вирішується питання розподілу судового збору та судових витрат за наслідками апеляційного перегляду, що має бути вирішено судом першої інстанції  за наслідками остаточного розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.
          Керуючись ст. ст. 269-270, 275-277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ “Смарт Енерджі Груп” задовольнити. 
2.          Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2023 у справі №909/291/23 скасувати. 
Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області на стадію розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (Виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 30.11.2023.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  О.І. МАТУЩАК
Судді                                                                                          Н.М. КРАВЧУК
                                                                                                     О.С. СКРИПЧУК