УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/8802/23 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши апеляційну скаргу в частині подання її захисником Мелешком Максимом Андрійовичем в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, 01 грудня 2023 року захисник Мелешко М.А. в інтересах  ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу. 
Зокрема, зазначив, що рішенням Конституційного Суду України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» від 5 квітня 2001 року N2342 до ч.1 ст.268 та ст.271 КУпАП були внесені зміни, якими доповнено коло суб`єктів захисту, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, таким суб`єктом як інший фахівець у галузі права. Тобто, на його думку, існує спеціальний закон, який надає право особі, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізовувати своє право на захист через юриста, що не є адвокатом. Після цих змін, до редакції ч.1 ст.268 та ст.271 КУпАП не вносилися інші зміни, які б виключали право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, реалізувати своє право на захист через фахівців у галузі права. Вважає, що особа наділена виключним правом на свій розсуд обирати у якості захисника адвоката чи іншого юриста (фахівця у галузі права), при цьому, суд не вправі йому чинити перешкоди.
Перевіривши апеляційну скаргу, подану захисником Мелешком М.А. в інтересах ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
У відповідності до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ч. 2 ст. 246 КУпАП).
При цьому, забезпечення гарантованого права на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, регламентовано Главою 24 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч.1 ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. 
Частина 2 ст.271 КУпАП передбачає, що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін. 
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана фахівцем у галузі права  ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень надав копії: довіреності від 06.11.2023, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В.; диплому спеціаліста про отримання вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та основний вид його діяльності – діяльність у сфері права (а.с.76-79).
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 було встановлено, що положення ч.1 ст.59 Конституції України треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч. 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. В той же час Законом №1401-VIII від 02.06.2016 Конституцію України було доповнено ст.131-2, відповідно до якої до Основного закону були внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції було доповнено п.16-1, відповідно до якого - представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст.131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в апеляційному суді.
Водночас, будь-які документи на підтвердження того, що  ОСОБА_2 є адвокатом, у матеріалах справи відсутні і не надані ним суду апеляційної інстанції. 
Сама по собі наявність у заявника вищої юридичної освіти, за відсутності доказів про те, він є адвокатом та діє на підставі договору про надання правової допомоги, не свідчить про наявність у нього права бути захисником Куликівського Д.В. у суді.
За таких обставин, оскільки  ОСОБА_2 не є особою, яка, відповідно до положень ст.294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 листопада 2023 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 271, 294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу, подану захисником Мелешком Максимом Андрійовичем в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 листопада 2023 року повернути особі, яка її подала.
Апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 призначити до розгляду у визначеному законом порядку.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                  О.М. Галацевич