УХВАЛА

23 листопада 2023 року 
м. Київ

справа №420/12860/21
адміністративне провадження № К/990/34803/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року в справі №420/12860/21 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,
ВСТАНОВИВ:
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович звернувся до суду з позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про:
- визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №63 від 25.06.2021, у частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2323/7 від 12.07.2021 про введення у дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 15.06.2021, у частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- зобов`язання Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру приватних виконавців України інформацію про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року вперше подану касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича повернуто особі, яка її подала. 
11 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем повторно подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; клопотання із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржником подано уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та підстав для касаційного оскарження судових рішень.
В обґрунтування поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження скаржник посилається на те, що ухвалою Верховного суду від 31 січня 2022 року вперше подану 04 січня 2022 року касаційну скаргу приватного виконавця на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №420/12860/21 було повернуто особі, яка її подала
Водночас, отримавши вказану ухвалу Верховного Суду, приватним виконавцем без зволікань, 23 лютого 2022 року було завершено підготовку касаційної скарги у новій редакції, яка була здана о 16:00 год. 23 лютого 2022 року до установи зв`язку.
Скаржник зауважує, що невручення (не доставлення) або ймовірну втрату повторної касаційної скарги сталися саме не з вини скаржника, а в силу дій/бездіяльності третьої сторони - установи зв`язку, про що свідчить лист кур`єрської служби від 05 жовтня 2023 року № 119.
Також вказує, що вчиняв всі дії щодо обізнаності щодо руху повторної касаційної скарги, зокрема направляв відповідні запити, що свідчить про намагання реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень.
За переконанням скаржника запроваджений воєнний стан та бойові дії у місті Києві та Київській області на час подання повторної касаційної скарги згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, унеможливив подання (доставлення) кур`єрською службою повторної касаційної скарги у розумні строки
Таким чином, на думку скаржника, наявні об`єктивні перешкоди для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, що є підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин, оскільки такі пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Надаючи оцінку наведеним підставам поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої   статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку.   КАС України   передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Так, повторно 11 жовтня 2023 року звертаючись із касаційною скаргою, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій після отримання 08 лютого 2022 року вперше поданої касаційної скарги, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року.
Водночас, з моменту отримання скаржником вперше поданої касаційної скарги у зв`язку з її поверненням та подачі повторної касаційної скарги пройшло більше чотирнадцяти місяців.
В контексті викладеного, колегія суддів вкотре зазначає, що в даному випадку скаржник зобов`язаний був користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду розгляду його скарги та самостійно цікавитись провадженням у справі. Однак, незважаючи на це, після, як зазначає скаржник, подання 23 лютого 2022 року касаційної скарги до суду, тобто на стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження, її подальшим рухом він не цікавився, чим проявив недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків.
Таким чином, наведені скаржником у касаційній скарзі підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.
Разом з тим, посилання скаржника щодо пропуску строку на касаційне оскарження в зв`язку з введенням воєнного стану не містять належних доводів щодо неможливості вчинення скаржником відповідних процесуальних дій щодо своєчасного оскарження судових рішень з дотриманням встановленого строку на касаційне оскарження та не підтверджені відповідними доказами.
Ураховуючи зазначене, а також те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло понад один рік та десять місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку, встановленого  КАС України.
Крім цього, в частині усунення недоліків касаційної скарги щодо зазначення підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, скаржник посилається на пункти 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 та пункт 1 частини другої статті 353 КАС України.
Однак обґрунтування зазначених підстав касаційного оскарження зводяться до опису обставин справи, огляду практики ЄСПЛ, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, у частині зазначення підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини першої   статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску приватноим виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем строку на касаційне оскарження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року в справі №420/12860/21 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	А.Г. Загороднюк Л.О. Єресько  В.М. Соколов