Ухвала
17 жовтня 2023 року
м. Київ
Справа № 335/1934/14-к
Провадження № 51- 709 км 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяви суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про самовідвід,
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з  касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2023  року, якою вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 
від 24 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 скасовано та закрито кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 11 жовтня 2023 року у провадженні № 51-709 км 22,справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_1 . До складу колегії входять судді ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
У касаційній скарзі прокурор вказує на те, що постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2022  року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 задоволено, а ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. У  вказаній постанові Верховний Суд наголосив на тому, що під час нового розгляді в  суді апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 
від 15 жовтня 2015 року й ухвалити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки. 
Однак, як зазначає прокурор, суд апеляційної інстанції 10 липня 2023 рокупри новому апеляційному розгляді всупереч рішенням касаційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції в повному обсязі та закрив кримінальне провадження на  підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, 29 вересня 2022 року колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у  складі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ухвалила рішення, яким касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 задоволено, а ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У своїй касаційній скарзі прокурор оскаржує рішення постановлене в межах одного і  того ж кримінального провадження, при цьому доводи його касаційної скарги у  вказаному касаційному провадженні є аналогічними доводам його попередньої касаційної скарги, яким колегією суддів за  участю суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вже було надано оцінку й висловлено відповідну позицію в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 
від 29 вересня 2022 року.
При цьому Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради 00Н від 27 липня 2006 року встановлюють, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Так, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (пункти 49, 50) вказував на те, що наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. 
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у  даній справі. Об`єктивний критерій визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. 
Із предмета та меж касаційного перегляду не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо учасників кримінального провадження, їх можливу необ`єктивність під час її розгляду або ж зацікавленість цих суддів у результаті розгляду справи. 
Однак, для дотримання об`єктивного критерію безсторонності суду колегія суддів касаційного суду вважає, що для забезпечення відсутності будь-яких сумнівів в  об`єктивності суддів під час розгляду кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від суду від 10 липня 2023 року заявлений суддями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 самовідвід слід задовольнити.
Оскільки заявлений суддями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 самовідвід ґрунтується на  вимогах п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та вбачаються підстави для задоволення заяв, провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2023 року щодо   ОСОБА_5 підлягає направленню на повторний автоматизований розподіл.
Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Заявлений суддями  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 самовідвід задовольнити.
Матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 передати на повторний автоматизований розподіл для заміни суддів, які заявили самовідвід.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                ОСОБА_3