ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/3175/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1    
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  31.05.2023, (суддя суду першої інстанції Маковська О.В.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/3175/23   за позовом  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до   ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
У С Т А Н О В И В :
          17.02.2023 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути податковий борг з відповідача до бюджету у розмірі 694879,80 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що в інтегрованих картках платника податків по платнику податків обліковується податковий борг на загальну суму 694879,80 грн., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом та пені. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 31.05.2023 задовольнив адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Стягнув податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у розмірі 694879,80 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що  судом першої інстанції неправильно визначено розмір податкового боргу, який підлягає стягненню з відповідача. Також, ОСОБА_1 наголошує, що відповідачем неправомірно нараховано пеню за несплату грошового зобов`язання під час дії карантину, на що не звернув увагу суд першої інстанції при стягненні коштів. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг на загальну суму 694879,80 грн., а саме:
1.          по податку на доходи фізичних осіб 
-          по ППР від 07.03.2019 №0006951304  на суму 170,00 грн.;
-          по ППР від 07.03.2019 №0006941304 на суму 511474,44 грн.
-          пеня на суму 129796,13 грн.
2.          по військовому збору
-          по ППР від 07.03.2019 №0006961304 на суму 42622,88 грн.
-          пеня на суму 10816,35 грн.
Вказані податкові повідомлення – рішення оскаржувались платником податків в судовому порядку.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021, у справі №160/5790/20 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженою.
Контролюючим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу від 12.11.2021 №0122937-1304-0466 на суму 694879,80 грн. Поштовий конверт з вимогою повернувся на адресу контролюючого органу 22.03.2022 з відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
У зв`язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про його стягнення.
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд виходив з того, що заявлена до стягнення сума є обґрунтованою та підтвердженою наявними у справі доказами. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно п.п.58.2, 58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.
Згідно ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно пункту 60.6 ст.60 Податкового кодексу України якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).
Стаття 60 Податкового кодексу України містить перелік підстав відповідно яких податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
          Як видно з матеріалів справи податковим повідомленням – рішенням від 07.03.2019 №0006961304 ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 34098.30 грн, застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 8524.58 грн. Податковим повідомленням – рішенням від 07.03.2019 № 0006951304 до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення п. 176.1 ст. 176 ПК України у розмірі 170 грн, а податковим повідомленням – рішенням від 07.03.2019 № 0006941304 ОСОБА_1 нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 409179.55 грн, застосовано штрафні (фінансові) санкції всього на суму 102294.89 грн. 
          Вказані податкові повідомлення – рішення набули статусу узгоджених за наслідками судового оскарження 29.04.2021 року. 
          Оскільки відповідачем не сплачено суму узгоджених податкових зобов`язань достатніми є підстави для їх стягнення в судовому порядку.
          Водночас, як видно з матеріалів справи позивач просить також стягнути з відповідача суму нарахованої пені.
          Так, у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 нарахована пеня у розмірі 129  796.13 грн.
          Через несплату грошового зобов`язання з військового збору відповідачу нарахована пеня у розмірі 10816.35 грн.
          Згідно із підпунктами129.1.1, 129.1.2 пункту129.1ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається:
-при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
-при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно з пунктом129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 17.03.2020 № 533-IX, який набрав чинності 18.03.2020, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-1 такого змісту:
“За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.”.
В подальшому, пункт 52-1 підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, із змінами, внесеними згідно із Законом від 13.05.2020 № 591-IX та Законом від 13.05.2020 № 591-IX, викладено у наступній редакції:
“За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.”.
Посилаючись на введення карантину в Україні з 12.03.2020 позивач зазначає, що відповідачем безпідставно нараховано пеню, така пеня підлягає списання в частині нарахування в період карантину та не може бути стягнута з ОСОБА_1 .
          Як видно з інформації з облікової картки платника податку ОСОБА_1 нараховано пеню за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням – рішенням від 07.03.2019 №0006961304 всього на 10816.35 грн., а також за несплату грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням – рішенням №0006941304 від 07.03.2019 всього на суму 129  796.13 грн. При цьому, з облікової картки платника податків чітко видно, що пеню нараховано за період до 12.03.2020, тобто до запровадження на території України карантину, після 12.03.2020 в графі сума нарахованої пені в обліковій картці платника податку проставлені позначки 0.00 грн.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача з приводу неправильного нарахування пені спростовуються матеріалами справи. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу в цій частині. 
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про стягнення податкового боргу є законним та обґрунтованим, доводи відповідача не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 в адміністративній справі № 160/3175/23 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук