КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                    
Справа № 759/10418/22                                  Головуючий у 1 інстанції: Петренко Н.О.
Провадження № 22-ц/824/9810/2023                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 жовтня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Рудницького Юлія Ігоровича, який діє від імені та в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича,  на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих коштів,-
 
в с т а н о в и в:
 
В серпні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»(далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»), приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В., третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення  безпідставно отриманих коштів. Зазначила, що у серпні 2022р. з її банківського рахунку були примусово списані грошові кошти у розмірі 58 802,00 грн. В подальшому вона дізналася, що стосовно неї відкрито виконавче провадження від 15.02.2022 р. НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого напису № 2284 виданого 10.01.2022 р. приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. З виконавчого напису вбачається, що він виданий для стягнення заборгованості за кредитним договором № 3034891 від 20.12.2019 р., укладеного між нею з ТОВ «Алекскредит», правонаступником якого на підставі договору факторингу № LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020р. є ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», за період з 23.10.2020 р. по 15.12.2021р. у розмірі 53 220, 00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 000, 00 грн., сума заборгованості за відсотками - 44 220,00 грн., плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису 1000,00 грн. З виконавчого напису вбачається, що він вчинений приватним нотаріусом на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, що передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально посвідчених договорах. Разом з тим, укладений з ТОВ «Алекскредит» кредитний договір  № 3034891 від 20 грудня 2019 року не був нотаріально посвідчений. Позивачка ОСОБА_1 просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. зареєстрований в реєстрі 10 січня 2022 року за № 2284 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» кредитної заборгованості у сумі 53 220,00 грн. Також позивачка просила  стягнути з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» безпідставно отримані кошти у сумі 53220,00 грн., а з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. безпідставно отримані кошті в сумі 5582,00 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнаний таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франкіського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., зареєстрований в реєстрі 10 січня 2022р. за № 2284, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» кредитної заборгованості у сумі 53 220,00 грн. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у сумі 58 802,00 грн.  Стягнуто з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»  на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.  Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.  
В апеляційній скарзі представник приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. не є належним відповідачем у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові. Здійснюючи стягнення за виконавчим документом, приватний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження»,  частина списаних коштів в сумі 53 220,00 грн. 22 серпня 2023 року була перерахована на рахунок стягувача. У суду були відсутні підстави для задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. 58 802,00 грн. як безпідставно отриманих відповідно до ст. 1212 ЦК України.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 грудня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 3034891. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору сума кредиту складає 8 000,00 грн.
Відповідно до договору факторингу № LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020р. ТОВ «Алекскредит» відступило право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
10.01.2022 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчиненив виконавчий напис № 2284 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 3034891 від 20.12.2019р., укладеним з позивачем з ТОВ «Алекскредит», правонаступником якого на підставі договору факторингу № LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020р. є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», за період з 23.10.2020р. по 15.12.2021р. у розмірі 53 220, 00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 000, 00 грн., сума заборгованості за відсотками - 44 220,00 грн., плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису 1000,00 грн. (а.с. 15).
На підставі виконавчого напису приватний виконавць виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. 15 лютого 2022 року відкрив виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, в  межах якого з рахунку ОСОБА_1 списано 58 802,00 грн. (а.с. 16-18).
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франкіського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., зареєстрований в реєстрі 10 січня 2022р. за № 2284, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» кредитної заборгованості у сумі 53 220,00 грн. Стягнув з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В. на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у сумі 58 802,00 грн. 
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.
Відповідно до ст. ст.88 Закону України « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.
Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.
Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:а) оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку зміни  визнані незаконними та нечинними.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.
Згідно п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року / в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /.
Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Судом встановлено, що укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 договір про надання кредиту № 3034891 від 20 грудня 2019 року не був нотаріально посвідчений. Відтак, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання  таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франкіського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» кредитної заборгованості у сумі 53 220,00 грн.
Колегія суддів відхиляє апелянта, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. не є належним відповідачем у даній справі. Позивачка  ОСОБА_1 визначила відповідачем за основною вимогою стягувача ТОВ «ФК «Укрфінстандарт». До приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. заявлені похідні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів.
 Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В.   на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у сумі 58 802,00 грн.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний  повернути потерпілому все отримане майно. 
Отже, визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до статті 1212 ЦК України.
Такі висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 53 220,00 грн., які були стягнуті  в межах виконавчого провадження, у зв`язку з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказана сума коштів була перерахована приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павлюком Н.В. на рахунок стягувача ТОВ «ФК «Укрфінстандарт». Відтак, грошові кошти в сумі 53 220,00 грн. не підлягали стягненню як безпідставно набуті з приватного виконавцявиконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В., оскільки мають бути повернуті стягувачем ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
До того ж у позовній заяві ОСОБА_1   просила стягнути 53 220,00 грн. саме з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» як стягувача за виконавчим написом.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки вирішив спір не відповідно до заявлених позивачкою вимог, що є  підставою для скасування рішення.  Позивачка ОСОБА_1   просила стягнути кошти   в сумі 53220,00 грн. з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як набувача кошів, а тому колегія суддів вважає за можливе стягнути вказану суму коштів зТОВ «ФК «Укрфінстандарт».
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. коштів в сумі  5582,00 грн.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови про відкриття виконавчого провадження вказана сума коштів була стягнута  приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. на свою користь як  основна винагорода приватного виконавця в порядку та на підставі, визначеній  Законом України «Про виконавче провадження». Позичка не надала докази звернення до приватного виконавця з питання повернення стягнутої з неї суми 5582,00 грн., оскарження та скасування рішення виконавця про  стягнення грошових   коштів або бездіяльності щодо повернення коштів.
Відтак, правові підстави для стягнення  з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. на користь ОСОБА_1 коштів в сумі  5582,00 грн. як безпідставно набутих відповідно до ст. 1212 ЦК України відсутні.
Враховуючи викладене, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року підлягає скасуванню  в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, а також вирішення питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1984,80 грн. судового збору за подання позовної заяви.
З  ОСОБА_1   на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. підлягає стягненню 2977,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Рудницького Юлія Ігоровича, який діє від імені та в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1   до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про стягнення безпідставно набутих коштів, а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1   безпідставно набуті кошти в сумі  53 220,00 грн.  
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1    про стягнення безпідставно набутих коштів з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1   1984,80 грн. судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути  ОСОБА_1   на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича 2977,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
В іншій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Матвієнко Ю.О.
 
                                                                                 Крижанівська Г.В.