ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/7733/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 в адміністративній справі №160/7733/22  (суддя Сидоренко Д.В.) за позовом    ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:
          
          У  травні  2022 року  до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням уточненого позову, поданого 17.06.2022 року, позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати Рішення №045650011354 від 02.02.2022 року  Про пенсійне забезпечення   ОСОБА_1   №15 від 16.08.2019 року щодо відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 ОСОБА_1   зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до пункту  б  ст.13 Закону України  Про пенсійне забезпечення;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1    пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 27 січня 2022 року - з дня звернення до відповідача з відповідною заявою, відповідно до пункту  б  ст.13 Закону України  Про пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022  адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві  №045650011354  від 02.02.2022 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1   , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 27.01.2022 року №737, з урахуванням норм Закону України  Про пенсійне забезпечення, в редакції, що діяла до ухвалення Закону України  Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення  № 213-VІІІ від 02.03.2015р. та висновків суду, викладених у даній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав    апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення  суду першої інстанції та винести постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 

В апеляційній скарзі відповідач  зазначив, що  відмова в призначенні пенсії на пільгових умовах прийнята у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 роки). Вказує, що позивач у позові зазначає про застосування приписів  ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, норми ч.2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  неконституційними не визнавались, а отже ч.2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  є чинною.  Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020  на спірні правовідносини не впливає, оскільки приписи  Закону України «Про пенсійне забезпечення»  не поширюються на позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи,  27.01.2022 року ОСОБА_1 , звернулась до Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №737 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Список №2.
Листом від 08.02.2022 року №0400-010206-8/21568 Повідомлення Про направлення рішення, Відділ обслуговування громадян №3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надіслав ОСОБА_1   , рішення за результатом розгляду її заяви.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві від 02.02.2022 року №045650011354, ОСОБА_1   ,  відмовлено у призначенні пенсії за віком. В даному рішенні зазначено зокрема наступне.
Відповідно наданих до заяви документів, загальний страховий стаж складає 29 років 7 місяців 10 днів. Пільговий стаж за Списком №2 складає 12 років 0 місяців 19 днів.
ОСОБА_1   ,  відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  у зв`язку із недосягненням пенсійного віку (55 років).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим, вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають, саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.11.2021 року в справі № 360/3611/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022   - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко