ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року	Львів	Справа № 597/1362/23 пров. № А/857/22170/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Качмара В.Я., 
за участю секретаря судових засідань –                     Гриньків І.С.,  
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2023 року (головуючий суддя: Торська І.В., місце ухвалення - м. Заліщики, дата складення повного тексту судового рішення – 01.11.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,–

встановив:

ОСОБА_1 , 22.03.2023 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову серії ЕАС № 7268588 від 02.07.2023 та закрити провадження у справі.
Обґрунтовує позов тим, що 02.07.2023 о 15 годині 14 хвилин в смт. Товсте по вул. Українська він не керував автомобілем марки «Рено», модель «Трафік», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та відповідно не здійснював обгін на перехресті. У той же час, перебував в цьому автомобілі в якості пасажира, тому у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, позивач зазначає, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАС №7268588 від 02.07.2023 зазначено порушення п. 14 ПДР, однак ПДР не містить такого пункту.
Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 02.07.2023 серії ЕАС №7268588, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що останній о 15 годині 14 хвилин керуючи в смт. Товсте по вул. Українська автомобілем марки «Рено», модель «Трафік», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті чим порушив п. 14 ПДР України.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята правомочним органом, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02.07.2023 року серії ЕАС №7268588 слід залишити без змін, а позов без задоволення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.п. «а» п. 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), обгін заборонено на перехресті.
Згідно п. 1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів справи додано диск (а. с. 32) з відеозаписами, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по цій справі.
Так, на цьому диску міститься відеозапис з якого видно, що під час патрулювання 02.07.2023 в смт. Товсте по вул. Українській, назустріч екіпажу поліції рухався автомобіль марки «Рено», модель «Трафік», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив обгін транспортного засобу «Фольцваген» чорного кольору на перехресті.
Зафіксувавши факт обгону на перехресті, працівники поліції відразу здійснили розворот та почали рухатися за автомобілем марки «Рено», модель «Трафік», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У подальшому, вказаний автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, а зі сторони водія нікого не було, натомість ОСОБА_1 сидів на пасажирському місці.
В судовому засіданні в суді першої інстанції, в якості свідка надавав пояснення ОСОБА_2 , який зазначив, що саме він керував вище зазначеним транспортним засобом.
Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги вказані свідчення, як і покликання позивача, що ОСОБА_1 не перебував за кермом, оскільки позивач не повідомляв працівникам поліції, які здійснювали розгляд справи про адміністративне правопорушення, особи водія, який нібито керував транспортним засобом, не вживав заходів для того, щоб вказана особа прибула на місце події та надала відповідні пояснення щодо обставин справи.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, безпідставним покликання позивача, про те, що він не керував транспортним засобом «Рено», модель «Трафік», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки наведене, по суті, свідчить, що такі покликання позивача зазначаються з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
Щодо покликання позивача, що ПДР України не містять п. 14, а тому його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності постановою від 02.07.2023 серії ЕАС № 7268588 за цим пунктом ПДР України, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в оскаржуваній постанові від 02.07.2023 серії ЕАС № 7268588 зазначено, що ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14 ПДР – порушення правил обгону.
Так, згідно п. 14.6 Розділу 14 ПДР України, обгін заборонено:
а) на перехресті;
б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними;
в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;
г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;
ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;
д) у тунелях;
е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;
є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що під час дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивачу роз`яснено суть порушення, яке ставиться йому у вину, зокрема обгін на перехресті.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що не зазначення в оскаржуваній постанові підпункту пункту 14, який порушив позивач, не впливає на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки встановлені фактичні обставини справи установлені під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу постанови від 02.07.2023 серії ЕАС № 7268588, надають суду апеляційної інстанції підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для скасування оскаржуваної постанови 02.07.2023 серії ЕАС № 7268588 відсутні.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2023 року у справі № 597/1362/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 22.12.2023.