ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р.	Справа № 480/8019/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2023, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець,  м. Суми,  по справі № 480/8019/22
          за позовом         Головного управління Державної податкової служби у Сумській області  
          до          ОСОБА_1                 
          про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14060100) загальною сумою 3 906 907,64 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14060100) загальною сумою 3 906 907 (три мільйона дев`ятсот шість тисяч дев`ятсот сім) гривень 64 копійки отримувач ГУК Сум.обл./Сумська обл/14060100 на р/р UA868999980313000029000018001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.
Відповідач, не погодивши з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління ДПС у Сумській області відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що акт перевірки, на підставі якого винесене податкове-повідомлення рішення від 09.07.2019 № 0008281303 є недопустимим доказом. Під час перевірки були неправомірно використані матеріали кримінального провадження. Тому податкове повідомлення-рішення, прийняти на підставі недопустимого акту перевірки також підлягає скасуванню. Також вказує про незаконність проведеної позивачем документальної невиїзної позапланової перевірки.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. На підтвердження своїх заперечень вказує, що предметом спору є стягнення податкового боргу за вже узгодженими податковими зобов`язаннями, а не правомірність здійснення документальної перевірки та складання акту перевірки за її результатами. Зазначає, що правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303 була підтверджена в рамках судової справи № 480/294/20, тому податкове зобов`язання платника податків зазначене в ньому вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 13.03.2006 по 01.10.2019 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області.
Відповідно до витягу з історії недоїмок, сформованої на підставі ІКП ІТС «Податковий блок» та витягу з ІКП, у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14060100) на загальну суму 3 906 907 грн 64 коп, з них: основний платіж 2 628 657,00 грн, штрафна санкція 657 164,25 грн, пеня 621 086,39 грн.
Так, Головним управлінням ДФС у Сумській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 10.06.2019 № 642/18-28-13-03-10/ НОМЕР_1 /136.
На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 09.07.2019 № 0008281303, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3 285 821,25 грн, з них: 2 628 657,00 грн за податковим зобов`язанням, 657 164,25 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене ОСОБА_1 у судовому порядку. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 480/294/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу юридичної особи про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303, відмовлено. Постановою Верховного Суду від 27.10.2023 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Як свідчить з матеріалів справи, на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого у податковому повідомленні-рішенні від 09.07.2019 № 0008281303 за весь період заниження, відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня на суму 621 086,39 грн.
У відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом до відповідача направлялася податкова вимога форми «Ф» від 10.09.2019 № 71-10. Дана вимога направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак була повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України дана податкова вимога вважається врученою платнику податків.
Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Задовольняючи позовні вимоги Головного управлінням ДФС у Сумській області, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність податкового повідомлення-рішення підтвердження висновками судового рішення у справі № 480/294/20, а відповідач у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, тому позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
За приписами ст. 16.1.4 ПК України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Колегія суддів зауважує, що коли грошове (податкове) зобов`язання визначає контролюючий орган самостійно (п. 4.3 ст. 54 ПКУ), його вважатимуть узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження (п. 56.17 ст. 56 ПКУ) або день набрання судовим рішенням законної сили у разі судового оскарження (п. 56.18 ст. 56 ПК України).
Так, згідно абз. 4 п. 56.18. ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З матеріалів справи суду вбачає, що податковий борг відповідача виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303, яке оскаржувалося відповідачем у судовому порядку в рамках судової справи № 480/294/20 і рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 480/294/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу юридичної особи про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303, відмовлено. Постановою Верховного Суду від 27.10.2023 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Таким чином, визначена у податковому повідомленні-рішенні від 09.07.2019 № 0008281303 сума грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу з моменту набрання законної сили рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 480/294/20, а саме - 31.05.2023.
Крім того, згідно пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) розпочинається нарахування пені.
Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого у податковому повідомленні-рішенні від 09.07.2019 № 0008281303 за весь період заниження, відповідачу була нарахована пеня на суму 621 086,39 грн.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пп. 95.2. ст. 95 ПК України (в редакції, станом на момент винесення податкової вимоги) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена податкова вимога форми «Ф» від 10.09.2019 № 71-10. Однак, вжиті заходи не сприяли погашенню податкового боргу.
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення відповідачем правомірності проведення податкової перевірки та тверджень про протиправність податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303.
З цього приводу варто зазначити, що усталеною є практика Верховного Суду, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених ПК України (зокрема, постанови Верховного Суду від 19.02.2019 по справі № 807/495/17, від 03.02.2022 по справі №560/4343/19, від 14.02.2022 по справі № 826/9711/17, від 25.08.2023 по справі № 160/12146/19).
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відтак, не підлягають дослідженню і оцінці в рамках даної справи, за позовом Головного управління ДПС у Сумській області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 питання про законність та обгрунтованість дій податкового органу щодо проведення перевірки та  рішення податкового органу на підставі якого виник податковий борг.
В свою чергу, як вже було зазначено, оцінка правомірності податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 0008281303 була надана судами в рамках справи № 480/294/20. Рішення суду у цій справі набрало законної сили і обставини, встановлені судами в рамках зазначено справи в силу правила ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.
Разом з тим, жодних доводів щодо порушення контролюючим органом порядку направлена податкової вимоги форми «Ф» від 10.09.2019 № 71-10 чи недотримання умов звернення з цим позовом до суду апеляційна скарга не містить. Так само в матеріалах справи відсутні докази добровільного погашення відповідачем податкового боргу.
Також колегія суддів зауважує, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16.
В межах спірних у цій справі правовідносин, колегія суддів робить висновок, що дотримання контролюючим органом вимог пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України характеризується сукупністю таких обставин, які мали місце на момент звернення до суду з позовом: 1) наявність у відповідача податкового боргу, який не сплачений у добровільному порядку; 2) виконання контролюючим органом обов`язку щодо направлення (вручення) податкової вимоги; 3) після направлення податкової вимоги сплинуло 60 днів; 4) до моменту звернення до суду з позовом податкова вимога була чинною (у судовому порядку не скасована); 5) існування податкового боргу з моменту направлення податкової вимоги не припинялось.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Сумській області.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 по справі № 480/8019/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  21.12.2023 року