ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 380/11466/23 пров. № А/857/12799/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Коваля Р.Й., Кухтея Р.В.
за участі секретаря судового засідання:           Скрутень Х.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року (суддя – Карп`як О.О., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №380/11466/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , 
про скасування постанови, 

                                                          встановив: 

У травні 2023 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив скасувати постанову від 26.04.2023 року ВП №69379523 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.. 
Відповідач позовних вимог не визнав, подавши в суд першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним дослідженням обставин справи з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про неправомірність та безпідставність постанови відповідача від 26.04.2023 року ВП №69379523 про накладення штрафу. Покликається на те, що рішення суду від 13.12.2021 у справі №380/8147/21 Головним управлінням ПФУ у Львівській області виконано. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. При тому вказує скаржник, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення і відсутність поважних причин. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення. У той же час державним виконавцем в порушення вимог закону не було враховано всіх обставин та не вжито всіх заходів щодо з`ясування виконання чи невиконання судового рішення, з`ясування поважності причин, що мають значення для прийняття такого рішення, як винесення постанови про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Львівській області. Однак, дані обставини залишено поза увагою судом першої інстанції в оскарженому рішенні. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 05.07.2023 та постановити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити. 

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2023 залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 
ОСОБА_2 надав суду апеляційної інстанції пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.02.2021 №С/152, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати до пенсії за весь час затримки виплати - з 01.01.2018 по день фактичної виплати доплати до пенсії відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159. 
10.05.2022 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №380/8147/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати до пенсії за весь час затримки виплати - з 01.01.2018 по день фактичної виплати доплати до пенсії відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159 (а.с. 68). 
ОСОБА_1 11 липня 2022 року звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №380/8147/21 (а.с. 67). 
22.07.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69379523 з примусового виконання виконавчого листа №380/8147/21, виданого 10.05.2022 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати до пенсії за весь час затримки виплати - з 01.01.2018 по день фактичної виплати доплати до пенсії відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (а.с. 70). 
Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження позивач отримав, що ним не заперечується. 
26.09.2022 за вихідним №32699 відповідачем скеровано вимогу позивачу про надання  інформації про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/8147/21, з наданням документального підтвердження виконання цього судового рішення (а.с. 11, 75). 
Листом від 14.10.2022 №1300-5308-8/94088 позивач звернувся до відповідача із проханням про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку із зверненням до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 31.08.2022 №1300-5902-7/78469 про роз`яснення вказаного судового рішення (а.с. 13, 76). 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №380/8147/21, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2023 року,  у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено (а.с. 80). 
15.11.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скеровано Головному управлінню ПФУ у Львівській області вимогу у триденний термін з дня отримання вимоги повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення суду у справі №380/8147/21 з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення (а.с. 85). 
За невиконання рішення суду та відсутність в державного виконавця будь-яких документальних підтверджень щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа      державним виконавцем 26.04.2023 винесено постанову про накладення штрафу на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано виконати рішення суду. Одночасно зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність (а.с. 9, 87). 
Постанову про накладення штрафу від 26.04.2023 позивачем отримано 10.05.2023 за вх. №4734/14, що підтверджено позивачем у позовній заяві. 
Позивачем до матеріалів справи додано розрахунок компенсації ОСОБА_1 , відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі 380/8147/21 (а.с. 15). 
Вважаючи постанову від 26.04.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду. 

Суд апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Згідно з частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. 
Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. 
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі – Закон №1404-VIII). 
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”. 
Стаття 18 Закону №1404-VIII покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з частинами першою, шістнадцятою цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. 
Частинами четвертою, п`ятою статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. 
Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. 
Згідно абзацу 1 ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). 
Як видно з постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2022 №69379523, державний виконавець вказав про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів. 
Про прийняття вказаної постанови відповідач повідомив позивача листом від 22.07.2022 №24.506. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником. 
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. 
Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. 
Виходячи із зазначених вище норм Закону №1404-VІІІ, підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання без поважних причин боржником рішення, яким його зобов`язано особисто вчинити певні дії. 
Спірна постанова відповідача від 26.04.2023 у виконавчому провадженні №69379523 про накладення на Головне управління ПФУ у Львівській області штрафу 5100 грн. прийнята у зв`язку з невиконанням боржником без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. 
Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові відповідача на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
За змістом статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. 
Умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення). 
Отже, лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України “Про виконавче провадження”. 
На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено, по-перше, факт невиконання боржником судового рішення і, по-друге, відсутність поважних причин невиконання. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення. 
Поважними, в розумінні норм Закону України “Про виконавче провадження”, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується, що станом на час винесення оскарженої постанови від 26.04.2023 ВП №69379523 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, як і на час судового розгляду справи ОСОБА_2 не виплачено Головним управлінням ПФУ у Львівській області компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати до пенсії за весь час затримки виплати - з 01.01.2018 по день фактичної виплати доплати до пенсії відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159. 
Оцінюючи причини невиконання судового рішення, поважність яких обґрунтовує позивач, суд враховує наступне. 
Позивач зазначає, що рішення суду від 13.12.2021 року у справі №380/8147/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконано. Компенсація за період з 01.01.2018 року по 31.01.2021 року в сумі 17147,07 грн. буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. 
Судом встановлено, що позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 31.08.2022 №1300-5902-7/78469 про роз`яснення судового рішення, про що повідомив відповідачу листом від 14.10.2022 №1300-5308-8/94088 з проханням про відкладення проведення виконавчих дій з цих підстав. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №380/8147/21 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено. 
Тобто, причиною невиконання рішення суду у справі №380/8147/21 позивач зазначає обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення та звернення позивачем за роз`ясненням щодо виконання рішення суду у справі №380/8147/21. 
15.11.2022 за вихідним №37917 відповідач повторно скерував позивачу вимогу про  надання інформації про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі №380/8147/21, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення, посилаючись на наявність ухвали про відмову ГУ ПФУ у Львівській області в роз`ясненні судового рішення від 26.10.2022 у справі №380/8147/21. Проте, жодних дій щодо виконання рішення суду чи повідомлення відповідача про причини його невиконання позивач не вчинив, докази такого в матеріалах справи відсутні. 
За результатами оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі №380/8147/21 в апеляційному порядку постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а ухвалу суду без змін. 
Встановлено, що у період з 09 січня 2023 року (прийняття постанови апеляційним судом) до 26 квітня 2023 року (прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу) позивач як боржник у ВП №69379523 жодних дій щодо виконання рішення суду чи повідомлення відповідача про причини його невиконання не вчинив. 
До боржника було доведено про наявність рішення суду, боржник попереджався про необхідність виконати судове рішення, однак вимог виконавчого документа не виконано, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання. 
За вказаний період позивач не надав доказів щодо вжиття заходів з метою виконання рішення суду у справі №380/8147/21 і таких судом не встановлено. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що здійснюючи перевірку законності постанови державного виконавця від 26.04.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №69379523 важливими є у розглядуваних правовідносинах фактичні обставини щодо виконання чи невиконання судового рішення саме станом на час винесенні цієї постанови від 26.04.2023 року. 
У той же час наведені позивачем причини невиконання рішення суду не є поважними. 
Підсумовуючи встановлене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що судове рішення станом на 26.04.2023 року не було виконано боржником без поважних причин, а доказів протилежного суду не подано. 
На підставі встановлених у справі обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 26.04.2023 у виконавчому провадженні №69379523 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн, яка прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому скасуванню не підлягає. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –                                 

                                                            постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року в адміністративній справі №380/11466/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повний текст постанови суду складено 12.10.2023 року