ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2023 р.                                                                         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення: - за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави; - за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_2 стягнення у видi штрафу в розмірі в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду та протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 176109, та серії ААД № 176110 від 23.08.2023 р.,  ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.08.2023 року о 00 год 30 хв., здійснюючи рух заднім ходом на транспортному засобі марки «Volkswagen T4», д. н. з. НОМЕР_1 , в с. Тарашани по вул. Валя Кузьмінська, 6 Чернівецького району Чернівецької області, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «BMW X5», д. н. з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_2 23.08.2023 року о 00 год 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen T4», д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «BMW X5», д. н. з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
На вказану постанову, потерпілий ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою змінити захід стягнення застосований до ОСОБА_2 та 

ЄУНСС: 715/2787/23                        Головуючий у І інстанції: Цуркан В. В. 
Номер провадження: 33/822/658/23        Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П. накласти на останнього стягнення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районним судом до  ОСОБА_2  застосовано надто м`яку міру адміністративного стягнення.
Стверджує, що  ОСОБА_2 не розкаявся в скоєному, надав брехливі пояснення, жодним чином не виправив ситуацію, не висловив співчуття йому, як потерпілому, при цьому він висловив співчуття судді, який не перебував на місці потерпілого.
Зазначає, що суд при дослідженні доказів не проаналізував заяву, з якою він, як потерпіла особа звертався до суду. Суд зробивши висновок, що ОСОБА_2 за допомогою його транспортного засобу заробляє на життя, а тому не має необхідності позбавляти його права керування не зазначив, чим саме це підтверджується.
Вважає, що суд вірно визнавши провину ОСОБА_2 в скоєнні правопорушень, не вірно визначив покарання на яке останній заслуговує. Суд не врахував, що ОСОБА_2 скоїв два правопорушення, остаточно призначивши ОСОБА_2 покарання, шляхом поглинення за ст. 36 КУпАП остаточно звільнив його від частини покарання.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 та потерпілий  ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, при цьому, не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без їхньої участі. 
Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Дані вимоги, судом першої інстанції було виконано в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних порушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах та в апеляційній скарзі потерпілого не оскаржується.
Потерпілим оскаржується, зокрема, вид адміністративного стягнення, який було обрано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 .
Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в частині накладеного остаточно на ОСОБА_2 адміністративного стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн в дохід держави, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на нього накладено згідно положень ст.ст. 33 - 35 КУпАП, та є таким, що відповідає, як характеру, та ступеню адміністративних правопорушень, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і не суперечить приписам ст. 36 цього Кодексу.
Вказана позиція узгоджується із положеннями міжнародних договорів, ратифікованих Україною, зокрема, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод та змістом рішень Європейського суду з прав людини. 
Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що призначене стягнення, яке оскаржується апелянтом є пропорційним, відповідає тяжкості правопорушень і не становить «особистий надмірний тягар для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ». 
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану потерпілим апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2023 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                         В. П. Давній