УХВАЛА 
09 листопада 2023 року                                                  
м. Київ
справа № 932/10820/21
провадження № 61-15843ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України 100 000,00 грн на користь кожного позивача у відшкодування моральної шкоди, спричиненої неналежним виконанням службових обов`язків працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року змінено в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом викладення 2 абзацу резолютивної частини в іншій редакції:
«Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн., понесені витрати на правничу допомогу в сумі 800 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 10 грн., а всього стягнути 1 810 грн».
У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.
У касаційній скарзі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у цій справі становить 200 000,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник стверджує, що викладені в оскаржуваних судових рішеннях висновки не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, а тому існує необхідність забезпечення єдності судової практики. 
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявницею обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник у касаційній скарзі не довів факт існування суперечності висновків судів відносно судової практики Верховного Суду з цього питання. 
Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, однак не обґрунтовують фундаментальність вирішених у справі правових питань, та винятковість справи чи значний суспільний інтерес до неї.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року,   § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                            Н. Ю. Сакара      
                                                                                                     О. В. Білоконь 
                                                                                                     О. М. Осіян