ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                           Головуючий І інстанції: Рубан В.В.
12 грудня 2023 р.	Справа № 520/5291/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:
- визнати протиправними дії Слобожанської митниці Держмитслужби щодо вилучення транспортного засобу, легкового автомобіля Toyota Yaris, під час складання протоколу про порушення митних правил № 2754/80700/19 від 15.12.2019 року та подальшого утримання зазначеного транспортного засобу;
- визнати протиправними вимоги Слобожанської митниці Держмитслужби щодо зобов`язання його надати інформацію про сплату ОСОБА_2 штрафу за постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 року у справі № 953/2485/20 і щодо зобов`язання його сплатити кошти на відшкодування витрат митних органів за зберігання легкового автомобіля Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Фінляндія), як умови для видачі йому транспортного засобу з метою його вивезення за межі України/державного кордону України; 
- визнати протиправною бездіяльність Слобожанської митниці Держмитслужби щодо неповернення/невидачі йому транспортного засобу для його вивезення за межі державного кордону України та митної території України власником (або уповноваженою ним особою); 
- витребувати від Слобожанської митниці Держмитслужби на його користь легковий автомобіль Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Фінляндія), без підтвердження сплати штрафу ОСОБА_2 та без підтвердження сплати витрат за зберігання легкового автомобіля Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Фінляндія), з метою його вивезення за межі держави Україна/державного кордону України із зобов`язанням відповідача не чинити перешкод у вивезенні зазначеного легкового автомобіля за межі державного кордону України та митної території України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що митницею безпідставно та необґрунтовано вчинено дії щодо відправлення легкового автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Фінляндія), VIN-код: НОМЕР_3 , який належить йому, до митного складу, оскільки митні правила були порушені не ним, а ОСОБА_2 , який провозив транспортний засіб в митну територію України та допустив порушення митних правил. Позивач вважає, що оскільки саме ним, як власником вказаного автомобіля, не було допущено порушень митних правил, то він позбавлений обов`язку сплачувати штрафні санкції та витрати на зберігання автомобіля на митному складі митниці, а вказаний автомобіль підлягає негайному поверненню власнику.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного провадження) провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Харківської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрито з підстав, визначених п. 4 ч. 1   ст. 238 КАС України. 
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що спір у справі № 520/5291/2020 фактично вирішений постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 року у справі № 520/5290/2020, порушені законні права та інтереси позивача відновлені. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про направлення адміністративної справи за його позовом до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він з метою вивезення за межі митної території України належного йому транспортного засобу звертався до відповідача із заявами від 02.04.2020 року вх. № 5724/10 та від 18.05.2020 року вх. № 7960/10 про видачу транспортного засобу для його вивезення за межі митної території України. У зв`язку з ігноруванням його звернень, неповерненням майна та ненадання можливості вивезти належний йому транспортний засіб Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі державного кордону України, був поданий позов у справі № 520/5291/2020.
Також позивач зазначив, що він намагався скористатись можливістю оформити режим імпорту на належний йому автомобіль Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 . Для цього він звернувся до відповідача із заявами від 02.04.2020 року вх. № 5727/10 та від 18.05.2020 року № 7967/10 про негайне повернення транспортного засобу або видачу дозволу з метою реалізації режиму імпорту. У зв`язку з ігноруванням його звернень, неповерненням майна та ненадання можливості оформити режим імпорту відносно належного йому транспортного засобу Toyota Yaris, кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі державного кордону України, був поданий позов у справі № 520/52090/2020. 
Крім того позивач зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 року у справі № 520/5290/2020 частково задоволені вимоги його адміністративного позову до Слобожанської митниці Держмитслужби, зокрема, визнано протиправними дії та зобов`язано відповідача повернути належний йому транспортний засіб. Станом на даний час автомобіль йому не повернуто, рішення суду Слобожанською митницею Держмитслужби не виконується з надуманих підстав.
Також позивач заперечував проти ухвал Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року у справі № 520/5291/2020 про відмову у витребуванні доказів та  про відмову у залученні в якості співвідповідача Державної митної служби України.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч.1 ст. 308).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2019 року придбав автомобіль «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_1 (вартість - 850 Євро), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2019 року.
Підставою для реєстрації права власності на транспортний засіб був укладений позивачем договір купівлі-продажу від 11.12.2019 року щодо придбання вказаного транспортного засобу на суму 850 Евро в Фінляндії.
Для ввезення зазначеного автомобіля на територію України ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який має посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_5 строком дії до 23.10.2018 року, № НОМЕР_6 строком дії до 21.09.2021 року і має офіційну адресу в Україні: АДРЕСА_1 ) та попросив останнього здійснити ввезення (переміщення через кордон) зазначеного автомобіля для особистих потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності.
15.12.2019 року представник позивача, ОСОБА_4 намагався ввезти вищевказаний легковий автомобіль із оформленням відповідної митної декларації за формою, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України № 431 від 21.05.2012 року.
Співробітник митного органу відмовив в оформленні митної декларації, про що було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807120/2019/80010 від 15.12.2019 року.
   Одночасно відповідачем відносно ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил № 2754/80700/19 від 15.12.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за порушення ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України у зв`язку з невивезенням іншого транспортного засобу «VW PASSAT», VIN: НОМЕР_7 .
Під час складання протоколу відносно ОСОБА_3 щодо порушення ним митних правил про невивезення транспортного засобу «VW PASSAT», VIN: НОМЕР_7 , вилучено особисте майно позивача ОСОБА_1 - легковий автомобіль Toyota Yaris, кузов НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Підставою для вилучення особистого майна ОСОБА_1 відповідачем вказано ч. 3 ст. 511 Митного кодексу України, а саме: майно власника ОСОБА_1 було вилучено в якості забезпечення сплати штрафу за ОСОБА_2 .
             Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі № 520/5290/2020 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Слобожанської митниці Держмитслужби щодо неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу або видачу дозволу на здійснення процедур з метою реалізації режиму імпорту та дії відповідача щодо вимагання підтвердження сплати штрафу ОСОБА_2 як умови для видачі транспортного засобу позивачу для реалізації митного оформлення режиму імпорту;
                              - витребувати у Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 легковий автомобіль «Toyota Yaris», кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_9 з метою реалізації оформлення режиму імпорту із зобов`язанням відповідача не чинити перешкод у здійсненні процедур з метою реалізації режиму імпорту.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 року у справі № 520/5290/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року по справі № 520/5290/2020 скасовано.
Прийнято постанову, якою, зокрема, визнано протиправними дії Слобожанської митниці Держмитслужби, які полягали у вилученні автомобіля «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_10 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 , зберіганні автомобіля на складі митного органу та щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати інформацію про сплату штрафу згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 року по справі № 953/2485/20, зобов`язання сплатити кошти на відшкодування витрат митних органів за зберігання автомобіля «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_10 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .
Зобов`язано Слобожанську митницю Держмитслужби повернути ОСОБА_1 автомобіль «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_10 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 5464 грн. 00 коп.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, 
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.04.2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Верховний Суд, надаючи оцінку наявності підстав для застосування п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 року у справі № 240/6357/20, від 27.08.2021 року у справі № 580/3966/20, від 15.12.2020 року у справі № 804/5759/17, від 17.08.2022 року у справі № 520/9008/2020, зазначав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у вказаній постанові у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Як встановлено з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі з тих підстав, що вилучений транспортний засіб не є власністю порушника митних правил, та не був предметом порушення митних правил. 
Тобто, предметом спору у цій справі виступає незгода позивача з вилученням автомобіля «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_10 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .
          Як видно з постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 року по справі № 520/5290/2020, зокрема, Слобожанську митницю Держмитслужби зобов`язано повернути ОСОБА_1 автомобіль «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_9 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .
З урахуванням наведеного та тієї обставини, що вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - Слобожанської митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Харківська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, у даній справі, охоплені судовим розглядом в рамках розгляду справи № 520/5290/2020, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі відповідно до положень п. 4 ч. 1   ст. 238 КАС України.
Стосовно заперечень ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року у справі № 520/5291/2020 про відмову у витребуванні доказів та про відмову у залученні в якості співвідповідача Державної митної служби України, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окрема від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, за результатами розгляду справи № 520/5291/2020 рішення не приймалось.
Доводи апеляційної скарги означені висновку суду не спростовують.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуальності права (ч. 1 ст. 315 КАС України).
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 22 грудня 2023 року.