ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2023 р. м. Київ           Справа№ 912/1174/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Станіка С.Р.
суддів:            Тищенко О.В. 
          Шаптали  Є.Ю. 

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 16.11.2023
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної      скарги          ОСОБА_1 
на ухвалу          Господарського суду м. Києва
про                          відмову у відкритті провадження у справі
від                               29.09.2022
у справі          № 912/1174/22 (суддя Маринченко Я.В.)
за позовом           ОСОБА_1 
до                     Кіровоградської обласної ради,
третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради"
про                       визнання незаконним та скасувати рішення,

                                                                                         ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи
У вересні 2022 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Кіровоградської обласної ради, третя особа   Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про визнання незаконним та скасувати рішення.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення порушує трудові права та інтереси позивача, оскільки на підставі оскаржуваного рішення заплановано скорочення 27 штатних посад, в тому числі посаду бухгалтера, яку займає позивач; окрім того припинення діяльності Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" призведе до скорочення висококваліфікованого персоналу.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 05.09.2022 у справі №912/1174/22 позовну заяву ОСОБА_1 з додатками направлено до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.
27.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 921/1174/22 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивачем подано даний позов як фізичною особою, а між сторонами у справі існують трудові та соціально-економічні правовідносини, а не господарські відносини, спірні правовідносини між сторонами у справі не регулюються нормами   Господарського кодексу України, чи іншими актами господарського й цивільного законодавства з питань здійснення господарської діяльності, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з постановленою ухвалою      скаржник (13.10.2022 згідно відмітки поштового трекера на конверті, у якому направлено апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ініційований позивачем спір належить розглядати суду господарської юрисдикції.
Узагальне доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріальноо та процесуального права і підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
- суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали залишив поза увагою наведений позивачем у позовній заяві правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.08.2020 у справі № 260/91/19, згідно з яким спори про оскаржування рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства, і не мотивував, чому відступив від нього;
- крім того, скаржник зазначив, що у постанові від 10.09.2019 у справі № 921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 18.10.2022, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 витребувано у Господарського суду м. Києва матеріали справи № 912/1174/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 921/1174/22.
10.11.2022 на виконання ухвали з суду першої інстанції до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 912/1174/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22 залишено без руху.
05.12.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої було долучено заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22 та докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам у справі, а саме на юридичну адресу місцезнаходження: відповідача: Кіровоградської обласної ради 25022 м.Кропивницький, площа Героїв Майдану, 1; та   третьої особи: Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради": 25491 Кіровоградська обл., м.Кропивницький, смт. Нове, вулиця Металургів, 2а.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 справі № 912/1174/22. Відкрито апеляційне провадження у справі № 912/1174/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022. Судове засідання призначено на 26.01.2023 року о   10 год. 40 хв.
20.01.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію), на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначене на 26.01.2023 о 10 год. 40 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
У зв`язку з оголошенням сигналу "повітряної тривоги" в місті Києві, судове засідання по справі № 912/1174/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/2 на 14.02.2023 об 11 год. 00 хв.
14.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію), на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначене на 14.02.2023 об 11 год. 00 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 зупинено апеляційне провадження у справі № 912/1174/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 925/1741/21. Запропоновано учасникам судового процесу повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 912/1174/22.
09.11.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання в порядку   ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, в якому останній просить поновити провадження у справі № 912/1174/22, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21 касаційну скаргу Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області задоволено частково, а саме рішення Господарського суду Черкаської області від 28.04.202 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 скасовано, провадження у справі закрито, а відтак відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі № 912/1174/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023  поновлено провадження у справі № 912/1174/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від29.09.2022. Судове засідання призначено на 16.11.2023 об 12 год. 20 хв.

Позиції учасників справи та явка учасників спору в судове засідання
В судове засідання 16.11.2023 з`явився представник ОСОБА_1 (скаржника), який приймав участь в судовому засіданні в режимві відеоконференції, інші учасники справи до суду своїх представників не направили, про час і дату судового засідання повідомлялись належним чином, а саме ухвали Північного апеляційного господарського суду направлялись учасникам справи засобами поштового та електронного зв`язку.
У відповідності до вимог ч. 5    статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
При цьому, неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином = повідомлені про розгляд заяви, не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ч. 1   ст. 354 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк від учасників справи   не надходив.
Ч. 3   ст. 263 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники спору не були обмежені у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу      через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи та апеляційної скарги, учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка представників      учасників справи      в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні, а тому заявлене скаржником клопотання задоволенню не підлягає та відхиляється судом апеляційної інстанції як безпідставне та необґрунтоване.      
В судовому засіданні 16.11.2023 представник ОСОБА_1 (скаржника) просив закрити провадження у справі № 912/1174/22. Передати справу № 912/1174/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської обласної ради від 14.06.2022 № 262 «Про реорганізацію деяких закладів охорони здоров`я» в частині припинення КНП КОНД КОР, у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до комунального закладу некомерційного  підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградського обласної ради» до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
У вересні 2022 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Кіровоградської обласної ради, третя особа   Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про визнання незаконним та скасувати рішення.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення порушує трудові права та інтереси позивача, оскільки на підставі оскаржуваного рішення заплановано скорочення 27 штатних посад, в тому числі посаду бухгалтеру, яку займає позивач, окрім того припинення діяльності Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" призведе до скорочення висококваліфікованого персоналу.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 05.09.2022 у справі №912/1174/22 позовну заяву ОСОБА_1 з додатками направлено до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.
27.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 921/1174/22 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивачем подано даний позов як фізичною особою, а між сторонами у справі існують трудові та соціально-економічні правовідносини, а не господарські відносини, спірні правовідносини між сторонами у справі не регулюються нормами   Господарського кодексу України, чи іншими актами господарського й цивільного законодавства з питань здійснення господарської діяльності, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до п. 7 ч. 1   статті 255 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про відмову у відкритті провадження у справі.      
Згідно ч. 1   ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із   ст.269 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд      дійшов висновку, що оскаржувала ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Згідно з положеннями частини першої   статті 124 Конституції України   правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих   Конституцією України   та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті   статті 55 Конституції України   органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.
За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої   статті 4 Цивільного процесуального кодексу України   (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв`язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать   Конституції   та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.
Ч. 1-4   статті 4 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України   унормовано, що   Господарський процесуальний кодекс України, визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Відповідно до ч. 2   ст. 4 Господарського процесуального кодексу України   юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.
Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього   Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 175 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. (вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 927/999/19).
Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та   Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена   статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, частиною 1 якої визначено, зокрема, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;
3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;
4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;
5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;
6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;
8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до   Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених   Податковим кодексом України;
9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;
10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до   Закону України   "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;
12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;
13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;
14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;
15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;
16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;
17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;
18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;
19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.
Як підтверджується матеріалами справи, у вересні 2022 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Кіровоградської обласної ради, третя особа   Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про визнання незаконним та скасувати рішення.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення порушує трудові права та інтереси позивача, оскільки на підставі оскаржуваного рішення заплановано скорочення 27 штатних посад, в тому числі посаду бухгалтера, яку займає позивач, окрім того припинення діяльності Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" призведе до скорочення висококваліфікованого персоналу.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 05.09.2022 у справі №912/1174/22 позовну заяву ОСОБА_1 з додатками направлено до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.
27.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 921/1174/22 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивачем подано даний позов як фізичною особою, а між сторонами у справі існують трудові та соціально-економічні правовідносини, а не господарські відносини, спірні правовідносини між сторонами у справі не регулюються нормами   Господарського кодексу України, чи іншими актами господарського й цивільного законодавства з питань здійснення господарської діяльності, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою,      скаржник (13.10.2022 згідно відмітки поштового трекера на конверті, у якому направлено апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ініційований позивачем спір належить розглядати суду господарської юрисдикції.
В свою чергу, як встановлено судом апеляційної інстації, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.11.2022 відкрито касаційне провадження у справі № 925/1741/21 за касаційною скаргою Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.04.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2022 (відомості згідно єдиного державного реєстру судових рішень, посилання на веб-сторінку:   https://reyestr.court.gov.ua/Review/107077916).
Також, ухвалою   Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2022 справу № 925/1741/21 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступлення від висновків, викладених в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.06.2020 у справі № 819/707/18, від 29.03.2021 у справі № 392/1430/16-а (2-а/392/46/16) та від 30.12.2020 у справі № 819/804/18, щодо питання юрисдикції спору.
Ухвалою      Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 справу №      925/1741/21 (12-3822)       прийнято до розгляду справу         справу № 925/1741/21 (провадження № 12-38гс22) за позовом ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Шабельниківського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа I ступеня - дошкільний навчальний заклад» Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради, про визнання недійсним рішення за касаційною скаргою Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17 серпня 2022 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 28 квітня 2022 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. (відомості згідно єдиного державного реєстру судових рішень, посилання на веб-сторінку: https://reyestr.court.gov.ua/Review/107985007)
Ухвала   Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 містить      відомості про те, що справа скерована на розгляд у зв`язку з тим, що   Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо підвідомчості адміністративним судам спорів між фізичними особами та органами місцевого самоврядування щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування про реорганізацію закладів освіти, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду, з огляду на наступне.
Під час підготовки справи № 925/1741/21 до розгляду колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постановах від 27 травня 2020 року у справі № 813/1232/18 (провадження № 11-90апп20) та від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 (провадження № 11-1008апп19) і керуючись приписами пункту 3 частини першої   статті 20 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку, що   спір щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування про реорганізацію закладу освіти, який виник між фізичною особою та органом місцевого самоврядування,   повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки він наближений до корпоративного спору.
         Водночас, зважаючи на вирішення Касаційним адміністративним судом спорів у справах № 819/707/18, № 392/1430/16-а (2-а/392/46/16), № 819/804/18   у порядку адміністративного судочинства, колегія суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 29 листопада 2022 року у справі № 925/1741/21   висловила намір відступити від висновку щодо застосування норм права, викладеного в раніше ухвалених постановах Касаційного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі № 819/707/18, від 29 березня 2021 року у справі № 392/1430/16-а (2-а/392/46/16) та від 30 грудня 2020 року у справі № 819/804/18, і зауважила, що однакове розуміння правильності визначення розмежування судової юрисдикції сприятиме розумній передбачуваності судових рішень та єдиному підходу у вирішенні правової проблеми визначення предметної юрисдикції у спорах між фізичними особами та органами місцевого самоврядування щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування про реорганізацію закладів освіти.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21 касаційну скаргу Піщанської сільської ради Золотінського району Черкаської області задоволено частково. Рішення Господарського Черкаської області від 28.04.2022 та постанову Північного господарського суду від 17.08.2022 скасовано, провадження у справі закрито.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що Піщанська рада є суб`єктом владних повноважень, оскаржене рішення якого прийнято на виконання владних управлінських функцій і  є таким, що зачіпає права та інтереси члена територіальної громади, тому правовідносини, які виникли у справі, є публічно-правовими. Захист прав та інтересів члена територіальної громади від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, недотриманні процедури чи порядку прийняття рішення, є завданням адміністративного судочинства.
Суд апеляційної зазначає, що наведене виключає господарсько-правовий характер спірних правовідносин, відтак спір у даній справі належить до адміністративної юрисдикції та має вирішуватись судами за правилами КАС України.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивачем подано даний позов як фізичною особою, а між сторонами у справі існують трудові та соціально-економічні правовідносини, а не господарські відносини, спірні правовідносини між сторонами у справі не регулюються нормами   Господарського кодексу України, чи іншими актами господарського й цивільного законодавства з питань здійснення господарської діяльності, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, суд першої інстанції постановив правомірну ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі № 912/1174/22 та повернув позовну заяву разом з доданими до неї документами позивачу. 
Однак, суд апеляційної інстанції, не погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки враховуючи висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21,  суд апеляційнї інстанції встановив, що позовна заява ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, третя особа - Комунальне некомерційне підприємтсво «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградськох обласної ради»  про визнання незаконним та скасування рішення підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Суд апеляційної інстанції, при цьому, наголошує, що ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду за захистом порушеного права шляхом подання позовної заяви до суду адмінстративної юрисдикції. 
Крім того, позивачем було подано клопотання про закриття провадження у справі № 912/1174/22 та направлення справи за встановленою юрисдикцією. 
Клопотання обгрунтоване тим, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/7141/21  роз`яснено позивачу, що у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд, за заявою позивача, вправі постановити в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що клопотання ОСОБА_1 про закриття провадженняу справі № 912/1174/22 та направлення справи за встановленою юрисдикцією відхиляється, оскільки відсутні обумовлені процесуальним законом підстави для закриття провадження у даній справі, адже відповідного провадження у справі судом першої інстанції не відкривалось, і скаржником до Північного апеляційного господарського суду було подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2023 у справі № 912/1174/22, якою суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі.
Окрім того, щодо посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/7141/21, суд апеляційної інстанції зазначає, що в справі № 925/7141/21 розгляд вимог вже здійснювався по суті, у даному випадку вирішується виключно процесуальне питання наявності або відсутності підстав для розгляду даного позову судом господарської юрисдикції.
До того ж, ч. 2 ст. 231  Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість вчинення обумовлених вище дій після отримання відповідної постанови, шляхом подання окремої заяви до суду.  
Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Усі інші доводи, посилання та обгрунтування скаржника судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній справі, з урахуванням меж апеляційного оскарження.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі з посиланням на приписи ст. 175Господарського процесуального кодексу      України, про що постановив оскаржувану ухвалу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності з п. 3 ч. 2    ст. 129 Конституції України та ч. 1   ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.       Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України). Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України    визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі стосовно того, що подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а отже, ухвала суду першої інстанції від 29.09.2023 у справі № 912/1174/22 щодо відмови у відкритті провадження, постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим,   обумовлені   ст. 277   Господарського процесуального кодексу України  підстави для її скасування - відсутні за наведених скаржником доводів та обгрунтувань. 
При цьому, з урахуванням висновків  Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 925/1741/21, суд апеляційної інстанції зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, третя особа - Комунальне некомерційне підприємтсво «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградськох обласної ради»  про визнання незаконним та скасування рішення підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а помилкове визначення в оскаржуваній ухвалі юрисдикції спору не призвело до неправильних процесуальних наслідків, які є вірними, і підлягають врахуванню з урахуванням мотивів даної постанови.

Розподіл судових витрат
Згідно із       ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 240, 244, 255, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 911/1174/22 та направлення справи за встановленою юрисдикцією - відмовити.
2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22 - залишити без задоволення.
3. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 912/1174/22- залишити без змін.
4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.
5. Матеріали справи № 912/1174/22 повернути Господарському суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених т.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови підписано: 14.12.2023. 

Головуючий суддя                                                                      С.Р. Станік 

Судді                                                                                О.В. Тищенко

                                                                                Є.Ю. Шаптала