КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №758/9216/19                                                                            Головуючий у І інстанції - Рибалка Ю.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/15283/2023                                        Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
24 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги, 
 
установив:
 
В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.  
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення боргу за договором про надання правової допомогизалишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання 06 червня 2023 року та 25 липня 2023 року не з`явилася, явку в судове засідання свого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 
Заяву про розгляд справи без її участі не подавала.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі є помилковими та передчасними. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що їй не було відомо про судові засідання, які були призначені 06 червня 2023 року та 25 липня 2023 року.
Зазначає, що повістку про виклик до суду 06 червня 2023 року вона не отримувала, а третя сторона отримала повістку із запізненням, а отже, ніхто зі сторін не був повідомлений про судове засідання належним чином.
Відомостей про судове засіданні, яке було призначене на 25 липня 2023 року, взагалі немає у жодної зі сторін. 
Крім того, станом на день проведення судового розгляду, суд не мав доказів повідомлення сторін, а тому не мав права проводити судові засідання та передчасно постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.
Просила, скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На вказану апеляційну скаргу АО «Ліга Справедливості» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що адвокатському об`єднанню також не було відомо про судові засідання призначені 06 червня 2023 року та 25 липня 2023 року, оскільки навіть не надходив текст позовної заяви, що дає підстави вважати, що відповідач також міг не отримати повістку та текст позовної заяви.
Зазначило, що сторони не знали про судові засідання, так як не були належним чином повідомлені про час та дату слухання справи, а тому просило апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Сторони в судове засідання не з`явились, апелянт подала заяву про розгляд справи за її відсутності, апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з таких підстав.
Судом встановлено, що в липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги.
Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання 06 червня 2023 року позивач не з`явилася, явку в судове засідання свого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
У судове засідання 25 липня 2023 року позивач вдруге поспіль не з`явилася, явку в судове засідання свого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
Заяву про розгляд справи без її участі не подавала.
Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання друге не з`явилася, заяву про розгляд справи у її відсутність не надавала, а тому суд керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України).
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Також, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. 
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
У постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №759/15271/17 та від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19 вказано на те, що аналіз змісту п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, повторно не з`явився саме у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, а не в підготовче засідання.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. 
Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. 
Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. 
Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. 
Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі №405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З наведених обставин справи вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу на 06 червня 2023 року.
Згідно довідки секретаря судового засідання Подільського районного суду м. Києва, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Тобто, судове засідання призначене на 06 червня 2023 року не відбулося.
Розгляд справи було призначено на 25 липня 2023 року, проте, сторони в судове засідання не з`явились. 
Того ж дня судом було постановлено ухвалу про залишення позову   ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача.
Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи призначеного на 06 червня 2023 рокута на 25 липня 2023 року.
Так, судові повістки про призначені судові засідання, які направлені на адресу позивача, повернулись до суду без вручення із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин, внаслідок чого допустив порушення норм процесуального права та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження матеріалами справи.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.367,374,379,381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба