ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10038/23 Справа № 216/6274/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року                                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                Корчистої О.І.
суддів:                         Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/6274/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, 
на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року, 

встановив:

У вересні 2023 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, зазначених в описовій частині ухвали.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., просить скасувати ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що, звертаючись до суду з позовом про поділ майна подружжя, до позовної заяви нею була додана заява, в якій позивачка порушувала клопотання про витребування доказів з Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, а саме довідки про придбані та відчужені автомобілі ОСОБА_2 за період з 09 вересня 2015 року по 01 січня 2023 року і було зазначено, що самостійно отримати відповідні відомості вона не може. В позовній заяві було зазначено, що судовий збір вона сплачує з урахуванням вартості одного автомобіля. В повному обсязі судовий збір буде сплачено після встановлення ринкової вартості автомобіля ОСОБА_2 , який буде встановлений після отримання відповіді з сервісного центру та висновку експерта. 
Виконуючи вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачкою було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги. Інші недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду, вона не мала можливості виконати, оскільки сервісний центр може надати інформацію лише особі, яка є власником транспортного засобу. Інформація, зазначена в ухвалі суду стосується персональних даних. Посилається, що доведення придбання автомобіля ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя, або за особисті кошти є предметом спору, який доводиться в залі судового засідання. 
Однак після сплати судового збору, суд не відкрив провадження у справі та вважав позовну заяву неподаною та повернув її. Підставою для повернення позовної заяви було те, що ухвала суду від 03 жовтня 2023 року у повному обсязі. Вважає, що суд повернув позовну заяву чисто з формальних підстав. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно ч. 1, 2 та 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О. звернулась до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1  залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.
Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження придбання під час перебування сторін у шлюбі транспортного засобу, який був зареєстрований на відповідача. Окрім того не зазначено який саме автомобіль придбано, марку, модель, рік випуску, державний номерний знак. Отже позивачці необхідно зазначити чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору, а також зазначити чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна. Окрім того, позивачка подала клопотання про витребування доказів, яке не містить посилань на вжиття заходів для отримання цього доказу самостійно та неможливість самостійно подати докази, зазначені в клопотанні. Крім того зазначено, що позивачкою не сплачено судовий збір за подання позовної заяви в повному обсязі. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків.
Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що вимоги ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року позивачем в повному обсязі не виконано.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 03 жовтня 2023 року позивачем 17 жовтня 2023 року подано заяву про усунення недоліків, до якої додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 3 220,81 гривень.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження придбання під час перебування сторін у шлюбі транспортного засобу, який був би зареєстрований на відповідача, не зазначено який саме автомобіль придбано, марку, модель, рік випуску, державний номерний знак.
Оскільки предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного рухомого майна на час подачі позову.
Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
З викладеного вбачається, що позивачем сплачений судовий збір без конкретного визначення вартості спірного рухомого майна.
Суд апеляційної інстанції   ухвалу суду першої інстанції  про повернення позовної заяви вважає помилковою, оскільки позивачем у встановлений ухвалою Центрально-Міського суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року строк для усунення недоліків було направлено до суду заяву про усунення недоліків, до якої було додано квитанцію про сплату судового збору. 
Як зазначає позивачка в апеляційній скарзі та підтверджується матеріалами справи, до позовної заяви нею було додано заяву про витребування доказів, в якій, посилаючись на неможливість самостійно отримати докази, просила витребувати з Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області довідку про набуті та відчужені ОСОБА_2 автомобілі за період часу з 09 вересня 2015 року по 01 січня 2023 року. (а.с. 35) Окрім того, в позовній заяві позивач зазначала, що
Відповідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. 13 та ст. 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.
На стадії пред`явлення позовної заяви, вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції перевіряє відповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, тобто перевіряє передумови права на пред`явлення позову особи та дотримання порядку її подання, та не вправі уточнювати, пропонувати позивачу надати докази, які на думку суду повинні міститись в матеріалах справи.
Отже, правова оцінка наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішені справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху (повернення позову).        
Проте, повертаючи позовну заяву з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, а отже, дійшов помилкового висновку про повернення заяви.
ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону.
Отже, у суду першої інстанції не було обґрунтованих підстав для повернення позовної заяви, а тому оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:              

Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста