Справа № 127/5084/23 
Провадження № 33/801/968/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Мішеніна С. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.
за участю захисника Оськіна Ю.В. 
зі секретарем Балдинюк І.Р.
розглянувши апеляційну скаргу захисника Оськіна Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2023 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В с т а н о в и в:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Захисник Оськін Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2023 року, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги захисника Оськіна Ю.В. мотивовано тим, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасування, а провадження закриттю.
    Захисник вказує на те, що проведення огляду ОСОБА_1  в порушення  ст. 266  КУпАП, Інструкції   про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням встановленого порядку потягло за собою отримання неналежних та недопустимих доказів про вчинення останнім адміністративного правопорушення.
В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції.
Не зафіксовано факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп”яніння в медичному закладі.
Він просив, щоб його завезли в заклад охорони здоров`я. 
На думку захисника, суд не надав оцінки належності, допустимості доказів.
За таких обставин, наявні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 про час, місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином.
Захисник Оськін Ю.В. пояснив, що ОСОБА_1 повідомлений про апеляційний розгляд, не заперечував проти розгляду апеляційної скарги захисника без його участі. 

Заслухавши захисника Оськіна Ю.В., який просив задоволити апеляційну скаргу, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не   підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, виходячи зі змісту ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник стверджує про недопустимість та неналежність доказів, які прийняті судом. 
Перевіривши рішення суду з урахуванням доводів апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції вважає, що суд в дотримання вимог ст. 251, ст. 252, ст. 280 КУпАП належним чином перевірив докази, дав їм відповідну оцінку, проаналізувавши їх в сукупності. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №052919 від 20.02.2023 року 20.02.2023 о 00.50 год. в м.Вінниці, вул. Максимовича, 45 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп”яніння, огляд на стан сп”яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, згідно якого позитивна проба за тестом склала 1,93 проміле, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1).
Приймаючи рішення, суд першої інстанції перевірив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, встановив відповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.
З висновком суду щодо дотримання вимог КУпАП при складені протоколу про адміністративне правопорушення погоджується суд апеляційної інстанції.
Перевіривши письмові докази, наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення , суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом був вірно встановлений судом першої інстанції.

Так, факт керування транспортним засобом зафіксовано у рапорті поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Тиндика В. де зазначено, що під час несення служби 19.02.2023 р. в складі наряду Юнкер -101 спільно з сержантом поліції ОСОБА_2 ними 00:50 год.. 20.02.2023 за порушення комендантської години було зупинено T3 BMW X6 ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування в останього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки в законному порядку за допомогою алкотесту драгер 6820 результат позитивний 1.93 проміле. В ході спілкування з водiєм та складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції в громадському місці біля дитячого майданчика, також на неодноразові законні повторення поліцейського припинити вживання нецензурної лексики останній не реагував чим вчинив злісну непокору. На даного водія було складено протоколи про адміністративне правопорушення ч. 1 ст.130 КУПАП БД052919, протокол про адміністративне правопорушення ст. 173 КУпАП 126414, протокол про адміністративне правопорушення ст.185 КУпАП 126415, постанова про адміністративне правопорушення ч.1 ст.182 КУпАП ЕГА969017. Дані правопорушення було зафіксовано на портативні відеореєстратори 468074, 468479. 467736, 467749. Водія відсторонено від керування ТЗ шляхом передачі керування тверезому водієві.
Під час апеляційного розгляду відтворено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, зроблений за допомогою портативного відеореєстратора № 468479, №468074.
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських, здійснених згідно статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та з відеореєстратора службового автомобіля, убачається, що підставою для зупинення автомобіля BMW X6 ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 став факт порушення комендантської години, на запитання працівника поліції ОСОБА_1 підтвердив, що зупинився оскільки побачив проблисковий маячок поліцейського автомобіля, який згідно ПДР зобов`язує водія зупинитися.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №052919 від  20.02.2023  року . 
Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Захисник в апеляційній скарзі вказує, що працівниками поліції порушено порядок огляду особи на стан сп`яніння та не враховано бажання ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи сторони захисту , вважає їх безпідставними.
З рапорту поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Тиндика В. вбачається, що було встановлено, що у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, тому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
У роздрукцівці приладу Alcotest 6820 Drager від 20.02.2023 року, зазначено, що 20.02.2023 року о 01:04 год. протестовано ОСОБА_1 , у якого виявлено 1,93 проміле.
Поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Казмірчук О.І. складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.02.2023 року, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови, результат Alcotest 6820 огляду – 1,93 проміле, що підтверджується портативним відеореєстратором № 468074, № 468479. 
Так, порядок та процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі Інструкція № 1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).
Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно з п. 1 розділу ІІ Інструкція № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до дослідженого відеозапису, наданого працівниками поліції, які фіксували обставини вчинення адміністративного правопорушення, огляд  ОСОБА_1  проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, проба позитивна 1,93%.
При цьому, як вбачається з відеозапису, незгоди з результатом газоаналізатору  ОСОБА_1  не висловлював, тобто, у відповідності до ст. 266 КУпАП, підстави для направлення особи для огляду в закладі охорони здоров`я, були відсутні.
Крім того, слід зазначити, що надані суду матеріали справи також не містять інших об`єктивних, встановлених ст. 266 КУпАП та Інструкцією даних щодо необхідності проведення освідування  ОСОБА_1  в закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 незгоди з результатами проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 не висловлював, погодився з його результатами, тому підстав вважати, що було порушено порядок проведення огляду, у суду немає.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Оцінивши докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки  керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність даних про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом суперечать матеріалам справи. 
Відповідно до змісту рапорту поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Тиндика В., вбачається, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування ТЗ шляхом передачі керування тверезому водієві, що узгоджується з положеннями ст. 266 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними, допустимими і достатніми доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи, що цілком узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).  
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. 
Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
     Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
    
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника. 
       При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
       Відмовити в задовленні апеляційної скарги захисника.
       Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Світлана МІШЕНІНА