КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №363/109/22                                                        Головуючий у 1 інстанції: Рудюк О.Д.

провадження №22-ц/824/14330/2023                                     Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
13 листопада 2023 року                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Гондою Олегом Юрійовичем на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого в шлюбі майна подружжя, -
 
в с т а н о в и в :
 
В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого в шлюбі майна подружжя.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року вказану позовну заяву залишено без розгляду.
19 червня 2023 року адвокат Гонда О.Ю., який здійснює представництво відповідача ОСОБА_1 , подав до суду заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 70 000 грн. на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким заяву задовольнити.
Скаргу обґрунтовує тим, що як вбачається із матеріалів заяви про компенсацію понесених витрат відповідачем, Акт здачі-приймання робіт (послуг) за договором про надання правничої допомоги від 19.06.2023 року було підписано сторонами за допомогою ЕЦП, та надано суду результати перевірки підпису.
Відтак, суд прийшов до помилкового висновку стосовного того, що акт здачі приймання робіт (послуг) від 19.06.2023 року не містить особистого підпису клієнта ОСОБА_1 та керуючого адвокатського бюро «Олега Гонди» Гонди О.Ю., а тому наданий в такому вигляді акт здачі приймання робіт (послуг) без особистих підписів сторін, не є належним доказом виконаних робіт, які зазначені в акті, а також не може бути доказом, що сторони одна до одної не мають будь-яких претензій стосовно якості та обсягу наданих послуг (виконаних робі).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Вказує, що єдиним доказом, долученим до заяви в підтвердження понесення судових витрат є Додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги від         18.08.2022 року та Акт здачі-приймання робіт від 19.06.2023 року. 
Адвокатом Гондою О.Ю. не долучено до заяви про відшкодування судових витрат документів, що підтверджують, як цього вимагає складена самим адвокатом Додаткова угода № 1 рахунку на оплату та більш того, як сам адвокат визначив у Додатковій угоді документу, що підтверджував би безготівковий розрахунок з клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського бюро. Жодних документів, які б підтверджували понесення ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи витрат заява представника Гонди О.Ю. не містить, у тому числі сплати за «успіх».
Таким чином, зміст та вимоги заяви адвоката Гонди О.Ю. про відшкодування судових витрат взагалі не відповідають вимогам документів, складених самим адвокатом, що створює обґрунтовані сумніви у поведінці адвоката та може свідчити про зловживання з боку адвоката Гонди О.Ю. процесуальним правом, шляхом введення в оману суду.
З огляду на вищенаведене, долученими адвокатом Гондою О.Ю. документами до заяви про відшкодування судових витрат жодним чином не підтверджуються факт понесених витрат, факт оплати клієнтом послуг адвоката та більш того, факт розрахунку, з якого виходив адвокат під час встановлення грошових сум (відсутність погодинної оплати).
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наданий акт здачі - приймання робіт (послуг) від 19.06.2023 року не містить особистого підпису клієнта ОСОБА_1 та керуючого адвокатського бюро «Олега Гонди» Гонди О.Ю., а тому наданий в такому вигляді акт здачі - приймання робіт (послуг) без особистих підписів сторін, не є належним доказом виконаних робіт, які зазначені в акті, а також не може бути доказом, що сторони одна до одної не мають будь-яких претензій стосовно якості та обсягу наданих послуг (виконаних робі). Також зазначив, що матеріали заяви не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 16.08.2022 року між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро «Олега Гонди» в особі керуючого Гонди О.Ю. (адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати клієнту юридичну допомогу на умовах, передбачених цим договором, а саме: здійснювати представництво інтересів та захист клієнта у справах про адміністративні правопорушення, а також адміністративних, цивільних, господарських справах та кримінальних провадженнях, які стосуються інтересів клієнта, у судах всіх інстанцій та будь-яких юрисдикцій, органах досудового слідства (розслідування) та будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності.
14.04.2023 року між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро «Олега Гонди» в особі керуючого Гонди О.Ю. (адвокатське бюро) укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 16.08.2022 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що розмір винагороди (гонорару), яка сплачується адвокатському бюро становить: за надання професійної правничої (правової) допомоги, а саме представництво інтересів клієнта у Вишгородському районному суді Київської області, в рамках цивільної справи №363/109/20 - 50 000,00 грн. Винагорода «за успіх» в розмірі 20 000,00 грн., у разі прийняття рішення суду на користь клієнта.
Встановлено, що з поданої заяви, на підтвердження надання адвокатським бюро клієнту професійної правничої допомоги, адвокат Гонда О.Ю. надав акт здачі - приймання робіт (послуг) від 19.06.2023 року, згідно якого вартість наданих послуг становить 70 000,00 грн. без ПДВ.
Частиною 5 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Вишгородським районним судом Київської області не враховано, що заява про компенсацію понесених витрат відповідачем, акт здачі-приймання робіт(послуг) за договором про надання правничої допомоги від 19.06.2023 року було підписано сторонами за допомогою ЕЦП та з результатом перевірки підпису.
Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).
Електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» тут і далі у редакції, чинній на момент подання апеляційних скарг).
Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (частина четверта статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Створення паперового примірника електронного документа відбувається шляхом його виготовлення на папері разом з усіма обов?язковими для даного виду документа реквізитами з дотриманням встановленого законодавством порядку їх розміщення, а також з іншими наявними необов?язковими реквізитами (пункт 2 глави 6 розділу II Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2014 року № 1886/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2014 року за        № 1421/26198, у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги в електронній формі) (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 року, справа №755/1549/22, провадження № 61-6415св22)
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість: копія договору про надання правничої допомоги № б/н від 16.08.2022 року (а.с.39, т.2); копія Додаткової угоди № 1 від 14.04.2023 року до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 16.08.2022 року (а.с.40, т.2), у якій сторони зафіксували вартість передбачених цією угодою послуг адвоката; копія Акту здачі-приймання робіт (послуг) від 19.06.2023 року. (а.с.41, т.2).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. 
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16. 
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов поспішного висновку, відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
 
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої адвокатом Гондою О.Ю.
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гондою Олегом Юрійовичем, задовольнити. 
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року скасувати і прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній)  на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 70 000 гривень витрат на професійну правову допомогу. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 28 листопада 2023 року.

Головуючий:  

Судді: