ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 жовтня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3178/20
Головуючий у першій інстанції – Ковальова Т. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1133/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді: Шарапової О.Л.,
суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,
при секретарі: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року, повний текст виготовлено 04 липня 2023 року, 

                                         В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чернігівгаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо нарахування йому обсягу плати за спожитий природний газ за показниками лічильника з 01.09.2017 року по 21.11.2018 року; 
зобов`язати ТОВ «Чернігівгаз Збут» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок заборгованості у сумі 2210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники; 
зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за його адресою у квартирі АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 і побутовим споживачем природного газу для приготування їжі. Вказана квартира не обладнана індивідуальним лічильником газу. 
Посилається на приписи постанови КМУ від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», згідно якої, він сплачував за отриманий газ, виходячи з норми споживання 4,4 м куб. на одну особу в місяць. 
З 1 вересня 2017 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановив на будинок загальнобудинковий лічильник та почав нараховувати спожитий об`єм газу за вказаним особовим рахунком не за передбаченими законодавством нормами споживання, а за показниками лічильника, встановленого ним з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок.
Вважає, що встановлення загальнобудинкового приладу обліку без погодження із мешканцями конкретних квартир ставить останніх у гірші умови для споживачів порівняно із індивідуальними лічильниками газу.
25 січня 2018 року він звернувся до Ніжинського відділу «Чернігівгаз» щодо встановлення індивідуального лічильника газу в квартирі відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та направив претензію щодо перерахунку заборгованості за нормами споживання. Жодної відповіді до цього часу він не отримував.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року визнано незаконними дії АТ «ОГС «Чернігівгаз» щодо не встановлення індивідуального лічильника та зобов`язано встановити індивідуальний лічильник за його адресою.
21 листопада 2018 року працівники ТОВ «ЧернігівгазЗбут» здійснили відключення газопостачання в його помешканні, при цьому, жодного повідомлення на момент відключення він не отримував, що порушує процедуру припинення газопостачання.
Крім того, він двічі звертався з претензіями та заявами щодо перерахунку заборгованості, у чому йому відмовлено, що є незаконним і порушує його права, як споживача комунальних послуг відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що відповідач не мав права нараховувати обсяг спожитого газу виходячи з даних загально будинкового лічильника, так як односторонні дії газорозподільної організації щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу без згоди на це співвласників відповідного багатоквартирного будинку є протиправні, незалежно від того, вчинені вони до 20 січня 2018 року чи після цієї дати.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що відключення його від газопостачання, проведено з порушенням процедури відключення, оскільки він не отримував повідомлень про відключення, що порушує процедуру припинення газопостачання.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівгаз Збут» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 12).
Позивач є споживачем послуг постачання/розподілу природного газу за вказаною адресою з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , у квартирі встановлена одна газова плита, нарахування за спожитий природний газ здійснюється на одну особу. 
01 вересня 2017 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановило на будинку загальнобудинковий лічильник та почало нараховувати спожитий об`єм газу, виходячи з показників загальнобудинкового лічильника відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року № 620 (т. 1 а.с. 81-83).
ТОВ «Чернігівгаз Збут» 26.09.2018 року направило на адресу ОСОБА_1 рекомендований лист з письмовим повідомленням про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.08.2018., проте лист повернувся не врученим, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т. 1 а.с. 96, 97, 98, 99).
Згідно письмового доручення №Crz05-Кл-12310-0918 від 26.09.2018 ТОВ «Чернігівгаз Збут» звернулося до ПАТ «Чернігівгаз» на припинення газопостачання побутовому споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначено, що споживач попереджений про заборгованість та про припинення газопостачання у зв`язку з порушенням строків розрахунку за спожитий природний газ (т.1 а.с. 93).
21.11.2018 складений акт №833 на відключення подачі газу до квартири ОСОБА_1 шляхом опломбування газового вводу спуску до ПГ-4 (газової плити) номерною пломбою №С44678053 (т. 1 а.с. 94).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться розрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01.01.2021. 
У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цій статті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників» визначено норму споживання газу в розмірі 4,4 м куб. на одну особу в місяць, а з 19.08.2017 у розмірі 3,3 м куб. на одну особу в місяць, яка 08.02.2019 втратила чинність.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що у разі відмови населення від встановлення суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 01 січня 2021 року.
Відповідно до п.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року № 620, обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: 1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; 2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. За відсутності зареєстрованих у квартирі, іншому ізольованому житловому приміщенні осіб та відомостей щодо офіційного припинення газопостачання на квартиру (будинок) облік спожитого газу здійснюється з розрахунку на одну особу.

Пунктом 17 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки.
Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.
Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.
Згідно з п. 20 Розділу ІІІ Правил відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що не встановлено незаконності дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та ТОВ "Чернігівгаз Збут" щодо позивача.

Проте, апеляційний суд погоджується не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 року у справі № 212/5836/17, приладовий облік споживання природного газу розглядається з позицій забезпечення державних гарантій прав споживачів, у тому числі побутових споживачів природного газу.
Відповідно до приписів частини другої статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції від 20 січня 2018 року загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
До 20 січня 2018 року оператор газорозподільної системи мав право встановити загальнобудинковий лічильник природного газу, врегулювавши з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку, а також забезпечити можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.
Отже для встановлення загальнобудинкового лічильнику природного газу оператор газорозподільної системи не міг діяти в односторонньому порядку оскільки повинен був в договірному порядку врегулювати з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку.
Також відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, становить частину спільного майна багатоквартирного будинку.
У свою чергу, таке майно є спільною сумісною власністю власників квартир та нежитлових приміщень будинку (частина друга статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частина перша статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Таким чином, будь-яке втручання у належні до багатоквартирного будинку інженерні мережі (незалежно від місця їх розташування - всередині чи за межами будинку) є діями, які вчиняються щодо майна, належного співвласникам такого будинку на праві спільної сумісної власності. 
Встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу не є винятком з цього загального висновку, адже здійснюється з безпосереднім втручанням в інженерні мережі будинку, а сам прилад обліку, будучи приєднаним до мереж будинку, стає невід`ємною складовою частиною останніх, перестає існувати як окрема річ і бути об`єктом права власності оператора газорозподільної системи. Об`єкт же права власності співвласників багатоквартирного будинку зазнає фізичних змін. За відсутності згоди співвласників такі зміни можуть кваліфікуватися або як правопорушення, або як допустиме обмеження права власності.
До та після 20 січня 2018 року першочергово слід враховувати, що втручатися у газові мережі, що складають спільне майно багатоквартирного будинку, можна лише за згодою власників такого майна, яка мала бути надана в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (якщо в такому будинку створене об`єднання співвласників - у порядку статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). У свою чергу, будь-які підзаконні нормативно-правові акти не могли встановлювати інший порядок вирішення цього питання і тим більше надавати оператору газорозподільної системи право в односторонньому порядку втручатися в газові мережі багатоквартирного будинку для встановлення загальнобудинкового лічильника.
Таким чином, слід вважати, що оператор газорозподільної системи, який в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу, як до 20 січня 2018 року, так і після цієї дати діяв з порушенням вимог законодавства.
До 20 січня 2018 року - за письмовою згодою споживачів відповідно до Тимчасового положення (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. № 620) та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також за умови укладення договору щодо зняття показань з будинкового вузла обліку та квартирних лічильників газу з власником (власниками) будинку (будинків) (квартир), експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо;
з 20 січня 2018 року - загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку відповідно до чинної редакції Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Законодавчими актами передбачено лише два механізми обчислення обсягу спожитого газу: за даними лічильників газу; за встановленими Кабінетом Міністрів України нормами споживання.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на необхідність забезпечення принципу високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу слід визнати, що односторонні дії газорозподільної організації щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу необхідно кваліфікувати не тільки в контексті застосування попередньої та чинної редакцій Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а значно ширше - в контексті норм про зміст, допустимі обмеження та непорушність права власності (Конституція України, ЦК України, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
З огляду на викладене односторонні дії газорозподільної організації щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу за відсутності договірних відносин та без згоди на це співвласників відповідного багатоквартирного будинку слід однозначно кваліфікувати як протиправні незалежно від того, вчинені вони до 20 січня 2018 чи після цієї дати.
У Конституції України встановлено, що Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3); держава забезпечує соціальну спрямованість економіки (частина четверта статті 13).
Конституційний Суд України в абз. 2 п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 вказав, що «верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо».

Вирішуючи позов у частині вимог про визнання дій відповідачів   щодо нарахування  обсягу плати за спожитий природний газ за показниками лічильника з 01.09.2017 року по 21.11.2018 року та щодо   зобов`язання  поновити  режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, суд першої інстанцій помилково відмовив у задоволенні цих позовних вимог.
Матеріали справи не містять даних про те, що позивач у встановленому законодавством порядку був повідомлений про припинення газопостачання, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні незаконні дії відповідача по відношенню до позивача щодо припинення газопостачання.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2023 року – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Визнати незаконними дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу  спожитого природного газу за показниками загально будинкового лічильника з 01.09.2017 року по 21.11.2018 року. 

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» поновити ОСОБА_1 режим нарахування природного газу за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року – відповідно до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».
Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за  адресою ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Головуюча:                                           Судді: