У Х В А Л А  
11 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 2-4185/12
провадження № 61-16627ск23
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу Колесник Анни Сергіївни , яка зазначає, що діє в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича у справі № 2-4185/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» подана касаційна скарга ОСОБА_1 , яка зазначає, що діє в інтересах Міністерства юстиції України, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня                  2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
На підтвердження своїх повноважень Колесник А. С. надала довіреність у порядку передоручення від 05 жовтня 2022 року, довіреність у порядку передоручення від 07 жовтня 2022 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).
В ухвалі від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20
(провадження № 14-105цс21) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, відповідно до якого з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.
Таким чином, на підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва заявник має надати суду належним чином засвідчені докази того, що він обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір); докази, що дозволяють встановити обсяг повноважень (статут, положення, трудовий договір (контракт), посадову інструкцію), які би засвідчували можливість підписанта діяти від імені Міністерства юстиції України за правилами самопредставництва останнього.
Статтею 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій                         статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і заявник порушує клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що копію повного тексту постанови апеляційної суду заявником отримано                 24 жовтня 2023 року.
На підтвердження дати отримання копії постанови апеляційного суду заявником надано витяг, а саме картку реєстрації вхідного документа.
Проте конверту чи його копії з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року заявником не надано, а надані докази не можуть слугувати належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови, оскільки підтверджують факт реєстрації кореспонденції в канцелярії відповідача.
Таким чином, заявнику необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.
Відповідно до пункту шостого частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено: клопотання особи, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 2-4185/12 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити. 
Однак, як вбачається зі змісту касаційної скарги, заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій за наслідками розгляду скарги                  ОСОБА_2 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі начальника Озадовського Р. Ю., а тому заявнику слід уточнити вимоги касаційної скарги.
Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня            2023 року становив 2 684,00 грн.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (частини п`ята-сьома статті 43 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час подання заявником касаційної скарги).
 
Касаційна скарга сформована заявником у підсистемі «Електронний суд», проте доказів надсилання листами з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги заявником не надано.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Колесник Анни Сергіївни , яка зазначає, що діє в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. М. Ігнатенко