УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 202/2395/21
провадження № 61-16701ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння.
Позов мотивовано тим, що вона є власницею 2/3 частин будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , іншим співвласником є відповідач ОСОБА_2 , якому належить 1/6 частина зазначеного житлового приміщення. Відповідач ніколи не проживав та не проживає у домоволодінні, не сплачує коштів за комунальні послуги, не несе витрати на ремонт домоволодіння. В той час коли вона проживає у цьому будинку та їх спільне проживання з відповідачем у спірному домоволодінні є неможливим. Припинення права власності ОСОБА_2 на частку у спірному домоволодінні не завдасть істотної шкоди відповідачу, його правам та інтересам, оскільки йому на праві приватної власності належить квартира, розташована в АДРЕСА_2 , та будинок, розташований в АДРЕСА_3 .
У зв`язку з викладеним просила суд припинити право ОСОБА_2 на 1/6 частку домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв. м, з виплатою компенсації її вартості у розмірі 124 167,00 грн та визнати за нею право власності на 1/6 частку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння задоволено. Припинено право    ОСОБА_2 на 1/6 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв. м, з виплатою компенсації її вартості у розмірі 124 167,00 грн. Визнано за позивачем  ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння відмовлено.
14 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року.
Заява мотивована тим, що після ухвалення постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у цій справі їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи. Так, відповідно до висновку експерта № 1408-08, складеного 11 вересня 2023 року, встановлено, що частка відповідача становить 6/100, чи всього 6 % від усього домоволодіння, та є неподільною. Вартість 1/6 частини домоволодіння складає 155 994,00 грн та є незначною.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року відмовлено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у цивільній справі № 202/2395/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння залишено в силі.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
ОСОБА_1 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, посилаючись на те, що після ухвалення постанови у цій справі їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи, обґрунтувала їх виникнення висновком експерта №1408-08, складеного 11 вересня 2023 року, яким встановлено, що частка відповідача становить 6/100, чи всього 6% від усього домоволодіння, та є неподільною. Вартість 1/6 частини домоволодіння складає 155 994,00 грн. та є незначною. До заяви долучила відповідний висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1408-08, складений 11 вересня 2023 року. Однак, вказаний доказ є новим, оскільки під час розгляду цивільної справи по суті ні місцевому, ні апеляційному судам не був наданий і створений (датований) після ухвалення апеляційним судом постанови від 18 жовтня 2022 року. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.
21 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах та належним чином не дослідив зібрані у справі докази, неповно з`ясував обставини, що мають значення для розгляду справи, не врахував її доводи та не вважав за необхідне встановити реальні обставини справи й надав перевагу правам відповідача, чим порушив її права. Апеляційний суд не звернув уваги на нововиявлені обставини викладені у висновку експерта від 11 вересня 2023 року № 1408-08. Апеляційний суд не дослідив, які саме документи приймав до уваги експерт, які свідчать про наявність нововиявлених обставин, які мають істотне значення для прийняття правильного та законного рішення у справі.
У відповідача є інше нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, тому його інтереси як іншого співвласника ніяким чином не порушуються, однак апеляційний суд на вказану обставину уваги не звернув.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним, саме таким є наданий нею висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2023 року №1408-08. Наданий нею висновок експерта від 11 вересня 2023 року №1408-08 є істотною обставиною для правильного вирішення цієї справи та не міг бути їй відомим під час розгляду цієї справи раніше.
Апеляційний суд помилково не розрізнив нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення у апеляційному або касаційному порядку. За своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, однак суд апеляційної інстанції встановлені висновком експерта від 11 вересня 2023 року № 1408-08 факти ні спростував, ні взяв до уваги, чим порушив її права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Апеляційний суд встановив, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими відповідно до статті 423 ЦПК України, враховуючи, що висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2023 року №1408-08 є новим доказом, який під час розгляду справи по суті ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не був наданий і виконаний після ухвалення апеляційним судом постанови від 18 жовтня 2022 року.
За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Посилання в касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14; у постановах Верховного Суду: від 20 червня 2018 року у справі № 200/3033/15-ц, від 04 листопада 2021 року у справі № 748/2338/19, від 18 грудня 2018 року № у справі № 908/1754/17, від 18 липня 2019 року у справі № 210/2236/15-ц, від 19 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17, від 26 грудня 2019 року у справі № 303/4849/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011, від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 200/9663/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 466/543/14-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 2-215/11, від 17 травня 2023 року у справі № 357/9196/18, від 16 серпня 2023 року у справі № 299/1923/16-цє необґрунтованими, оскільки вони зроблені при вирішенні подібних спорів по суті, а не у порядку перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.
Посилання в касаційній скарзі на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 27 травня 2020 року у справі № 802/2196/17-а, від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20, від 03 листопада 2020 року у справі № 910/8113/16, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 01 вересня 2020 року у справі № 907/29/19, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц та у постановах Верховного Суду: від 24 листопада 2022 року у справі № 909/252/20, від 13 лютого 2018 року у справі № 815/756/14, від 18 липня 2022 року у справі № 826/2212/17, від 06 лютого 2018 рок у справі № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року у справі № 815/756/14, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15, від 21 жовтня 2019 року у справі № 1316/954/2012, від 15 серпня 2019 рок у справі № 815/894/13-а, від 02 червня 2023 року у справі № 912/164/20 колегія суддів відхиляє, оскільки постанова апеляційного суду їм не суперечить.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023  року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
  І. О. Дундар
 
  М. М. Русинчук