Номер провадження: 22-ц/813/7607/23 
Справа № 494/951/23
Головуючий у першій інстанції Панчишина А.Ю
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 494/951/23
Провадження номер: 22-ц/813/7607/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Панчишина А.Ю. 01 серпня 2023 року, 

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року адвокат Ковтун Катерина Володимирівна, діюча від імені ОСОБА_3 , звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06.04.2020 року по справі № 494/240/19, яким стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми у розмірі - 1 109 грн. на - 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача.
ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 12, 13).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 28.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06.04.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі - 1 109 грн. на кожну дитину (а. с. 21 - 23).
Проте визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей, оскільки дочка ОСОБА_7 має інвалідність з дитинства та потребує постійного лікування, навчається у 9-му класі. Дочка ОСОБА_6 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Березівське вище професійне училище Національного університету «Одеська політехніка» з 01.09.2021 р. по 28.06.2024 р. З урахуванням віку дітей, вони потребують більших затрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що і призвело до зміни матеріального становища.
Відповідач проходить військову службу, що покращило його матеріальне становище (а. с. 1 - 5).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року задоволено вищевказану позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа від 25.10.2021 року, виданого Березівським районним судом Одеської області у справі № 494/240/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми на кожну дитину в розмірі - 1 109 грн. на - 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. 
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сума фактично стягуваних аліментів є недостатньою для забезпечення потреб дітей. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що аліменти у розмірі - 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно забезпечать права та інтереси дітей та не порушать права та інтереси батька (а. с. 58 - 63).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі - 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 69 - 77).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, адвокат Ленець О.В., діючий від імені ОСОБА_2 , посилається на те, що: 1) ОСОБА_2 не було отримано копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки він має інше зареєстроване місце проживання з 12.05.2023 року – АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим ним було подано заяву 27.07.2023 року про відкладення розгляду справи; 2) з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого було народжено у шлюбі з ОСОБА_9 у розмірі - частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 22.05.2023 року є заборгованість у розмірі - 6 482,37 грн.. По виконавчому провадженню щодо стягнення аліментів на утримання доньок - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у нього відсутня заборгованість, а наявна переплата у розмірі - 42,54 грн.; 3) на даний час відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із - ОСОБА_10 , разом вони виховують дітей дружини від першого шлюбу – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дружина не працює та займається доглядом за молодшою дитиною, діти мають хронічні захворювання, а тому відповідач є єдиним годувальником у сім`ї. 

Узагальнені доводи позивачки в апеляційному суді

20.10.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла відповідь на апеляційну скаргу від адвоката Ковтун К.В., діючої від імені ОСОБА_1 , в якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги (а. с. 114 - 119).
У своїй відповіді позивачка посилається на те, що доводи апелянта є безпідставними, виходячи з наступного. 
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не правомірно обмежив його процесуальні права, позбавив можливості зібрати та подати докази, надати заперечення по суті позову та пояснення, що має своїм наслідком неповне з`ясування обставин справи. Так, у рішенні суду першої інстанції вказується, що відповідач ОСОБА_2 отримав примірник позовної заяви, ухвалу суду про відкриття провадження по справі та судову повістку - 07.07.2023 року, про що особисто розписався на повідомленні про вручення поштового відправлення. Таким чином, 24.07.2023 року (перший робочий день після вихідних) в нього закінчився строк на подання відзиву на позовну заяву. Будь-яких причин для не подання у встановлений строк відзиву на позовну заяву відповідач суду не зазначив. В судове засідання без поважних причин не з явився, хоча знав про дату, місце та час розгляду справи. Представник відповідача - адвокат Ленець Олег Васильович подав 31.07.2023 року до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначив, що він як представник відповідача отримав матеріали справи на електронну адресу 25.07.2023 року, а відтак вважає, що 15-денний строк для подачі відзиву спливає - 08.08.2023 року. У зв`язку з наведеним та необхідністю підготовити відзив, просив відкласти судове засідання. 
В апеляційній скарзі вказується, що з 12.05.2023 року відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку осіб № A4-127416 - ф/л від 04.07.2023 року, але є питання стосовно даної довідки, в тому, що дана довідка була видана саме - ОСОБА_10 , а не ОСОБА_2 .. В довідці вказується зареєстрований/задекларований, але саме не вказується місце реєстрації за даною адресою, хоча в паспорті ОСОБА_2 вказано місце реєстрації - АДРЕСА_2 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні ОСОБА_2 знаходяться діти теперішньої дружини не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки у дітей дружини від першого шлюбу є свої батьки, які сплачують на них аліменти. ОСОБА_14 сплачує аліменти на утримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі - по 5 000 грн. щомісячно (відповідно до заочного рішення Малиновського районного суду Одеської області у справі № 521/4844/20 від 19.11.2020 року). ОСОБА_15 сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі - 3 500 грн. щомісячно (постанова Одеського апеляційного суду у справі № 521/10618/20 від 11.10.2021 року).
Довід апеляційної скарги про те, що у відповідача на утриманні знаходиться дитина від другого шлюбу – син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за рішенням суду з нього стягуються аліменти на його утримання у розмірі - частини усіх видій його заробітку є неспроможним, оскільки наявність іншої дитини не позбавляє ОСОБА_2 обов`язку від сплати аліментів на дітей від першого шлюбу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року (а. с. 105 - 105 зворотна сторона).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.
Поштове рекомендоване повідомлення на ім`я ОСОБА_2 повернулося до суду із відміткою пошти – адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 110 - 111).
Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 04.09.2023 року адвокат Ленець О.В., діючий від імені ОСОБА_2 , отримав копію ухвали суду про відкриття 
Поштове рекомендоване повідомлення на ім`я ОСОБА_1 повернулося до суду з відміткою пошти про отримання документів 10.10.2023 року (а. с. 113).
20.10.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла відповідь на апеляційну скаргу від адвоката Ковтун К.В., діючої від імені ОСОБА_1 (а. с. 114 - 119).
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони по справі є повідомленими про надходження апеляційної скарги та розгляд справи в апеляційному суді.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.12.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.
У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 розділу ІІІ "Позовне провадження" Цивільного процесуального кодексу України; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у вищезазначених спорах.
Відповідно до ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України - малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дана справа за предметом позову (зміна розміру стягнення аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 березня 2007 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Березівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2012 року.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 12).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 13). 
Відповідач є батьком вищезазначених доньок.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2020 року (справа № 494/240/19) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 1 109 грн. щомісячно до 29.01.2024 року та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі - 1 109 грн. щомісячно до 01.10.2026 року (а. с. 21 - 23).
Відповідно до характеристики Раухівської філії «Шевченківський заклад загальної середньої освіти» Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області ОСОБА_5 навчається у 9-му класі (а. с. 31).
Відповідно до характеристики Відокремленого структурного підрозділу «Березівське вище професійне училище Національного університету «Одеська політехніка» ОСОБА_4 навчається у вказаному училищі з 01.09.2021 р. по 28.06.2024 р. (а. с. 30).
ОСОБА_4 має інвалідність з дитинства, діагноз - рецидивуючий папіломатоз в гортані, що підтверджується № 282 від 21.04.2023 року, виданою КНП «Березівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги «Міська лікарська консультативна комісія. 02.08.2022 р. та 03.10.2022 р. Анастасія була госпіталізована до Національної дитячої спеціальної лікарні «Охматдит», де їй було проведено оперативне втручання - видалення папілом гортані під ЕТН, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 6846 від 03.08.2022 року та № 9624 від 04.10.2022 року.
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого командиром Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України 29.04.2016 року, ОСОБА_2 є військовослужбовцем (а. с. 11).
Також, від другого шлюбу з ОСОБА_9 у відповідача є спільна дитина – ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
По справі виникли правовідносини щодо зміни розміру аліментів.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічні роз`яснення містяться і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.
Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме - зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Як вбачається з рішення Березівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2020 року (справа № 494/240/19) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 1 109 грн. щомісячно до 29.01.2024 року та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі - 1 109 грн. щомісячно до 01.10.2026 року.
З позовних вимог по даній справі вбачається, що позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, одночасно змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) батька дитини.
Тобто, позивачка фактично вказує на необхідність збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.
При цьому поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачці належить доводити передусім зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, а саме - наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належить доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.
Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі.
З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2022 - 2023 роках, швидкі темпи зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, попередньо визначений розмір аліментів цим вимогам не відповідає, крім того, відповідач є військовослужбовцем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача щомісячно забезпечать права та інтереси дітей та не порушать права та інтереси батька.
Довід апеляційної скарги про те, що на його утриманні знаходяться неповнолітні діти його теперішньої дружини не може бути прийнятий колегією суддів до уваги, оскільки, згідно заочного рішення Малиновського районного суду Одеської області у справі № 521/4844/20 від 19.11.2020 року ОСОБА_14 сплачує аліменти на утримання - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі - по 5 000 грн. щомісячно. Згідно постанови Одеського апеляційного суду у справі № 521/10618/20 від 11.10.2021 року ОСОБА_15 сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі - 3 500 грн. щомісячно. На підтвердження вказаного доводу, апелянтом не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ухиляються від сплати аліментів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України,
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                                                         А. П. Заїкін

Судді:                                                                         С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе