РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року
м. Рівне

Справа № 570/3159/21
Провадження № 22-ц/4815/892/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,
секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 ;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро",

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Печериці Н.С. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року, ухвалене в складі судді Остапчук Л.В., повний текст рішення складено 19 травня 2023 року у справі № 570/3159/21,

в с т а н о в и в :
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро" про відшкодування шкоди, завданої загибеллю бджіл.
Позов обґрунтовано тим, що він є власником пасіки в кількості 40 бджолосімей, яка розташована у АДРЕСА_1 , та зареєстрована у встановленому законом порядку.
24 квітня 2019 року на полях, які розташовані поблизу його пасіки, відповідач розпочав посівні сільськогосподарські роботи із застосуванням небезпечних для бджіл отрутохімікатів, не попередивши відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про бджільництво» за три дні до початку робіт у письмовій формі про такі роботи. Внаслідок таких протиправних дій ТОВ "Акріс Агро" загинули 40 бджолосімей з його пасіки (75-80% льотної бджоли в сім`ях).
Із урахуванням зазначеного, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану загибеллю бджіл в сумі 360481,22 грн., моральну шкоду, завдану загибеллю бджіл в сумі 70000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 5760,00 грн., витрати на здійснення перекладу в сумі 350,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 5760,00 грн.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро" про відшкодування шкоди відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, щодо відсутності неправомірних дій ТОВ "Акріс Агро", які могли б призвести до порушення прав позивача.
Вважає, що неправомірні дії відповідача виразилися в неотриманні останнім санітарного паспорту на право одержання, зберігання та застосування пестицидів і мінеральних добрив.
Також вказує, що особи, діяльність яких пов`язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням пестицидів і агрохімікатів повинні мати допуск на право виконання відповідних робіт.
Покликається на те, що відповідач не оповістив населення про обробіток полів.
Окрім того, вважає безпідставними висновки суду щодо відсутності повноважень комісії з обстеження пошкодженої від отруєння пасіки.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи останньої, просить рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
Установлено, що ОСОБА_1 є власником бджолиної пасіки, яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1 , що підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом пасіки №136 від 28 березня 2016 року.
24 квітня 2019 року ОСОБА_1 виявив на своїй пасіці факт масової загибелі бджіл. 
11 травня 2019 року комісією у складі начальника відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Рівненського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області Янків А.В., завідувача протиепізоотичного відділу Рівненської районної державної лікарні ветеринарної медицини Гавриш Д.В., старшого інспектора Дядьковицької сільської ради Мосійчук М.В. та власника бджолопасіки ОСОБА_1 було проведено дослідження постраждалої від отруєння пестицидами бджолопасіки та вирахувано економічну оцінку збитків від отруєння бджіл про що складено відповідний акт.
Як вбачається із вищевказаного акту, 25 квітня 2019 року зранку на пасіці ОСОБА_1 була виявлена масова загибель бджіл. 26 квітня 2019 року комісія провела відбір зразків загиблих бджіл та бджіл з клінічними ознаками отруєння і ґрунту з посівним матеріалом з поля, що знаходився в північно-східному напрямку від пасіки ОСОБА_1 та межує з пасікою. Відбір посівного матеріалу та ґрунту проводився в 300-метровій санітарно-захисній зоні села Милостів методом "конверта" на відстані 20-70 пог.м від земельної ділянки ОСОБА_1 . Проби загиблих бджіл, насіння та ґрунту були зібрані в герметично закриті пластикові контейнери, відмічені відповідними написами і поміщені в спецпакет Держпродспоживслужби, який був опломбований згідно методики. Спецпакет був переданий власнику пасіки ОСОБА_1 для відправки на дослідження в лабораторію Державного підприємства "Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки ім.акад.Медведя МОЗ України" в м. Києві. Станом на 26 квітня 2019 року стаціонарна пасіка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 складається із 40 (сорока) бджолосімей. При попередньому огляді бджолосімей 26 квітня 2019 року було встановлено, що льотна (робоча) бджола на пасіці загинула в межах 70-80%. Крім того, у вказаному акті здійснено розрахунок матеріального збитку від отруєння бджіл на суму 360481,22 грн. (а.с.31-37). 
Відповідно до протоколу випробувань № 3/8-А-1675-76 від 13 травня 2019 року проведеного ДП «Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров`я України» в насіннєвому матеріалі кукурудзи знайдено клотіанідин в кількості 818,2 мг/кг при похибці 5,1 мг/кг; металаксил в кількості 0,45 мг/кг при похибці 0,17 мг/кг; протіоконазол-дестіо в кількості 5,4 мг/кг при похибці 1,7 мг/кг. Крім того, в ґрунті знайдено клотіанідин в кількості 1,1 мг/кг при похибці 0,2 мг/кг; металаксил в кількості 0,44 мг/кг при похибці 0,01 мг/кг; протіоконазол-дестіо в кількості 0,075 мг/кг при похибці 0,002 мг/кг. (а.с.51)
У тлумаченні до протоколу випробувань № 3/8-А-1675-82 від 13 травня 2019 року вказано, що за результатами проведених досліджень у біоматеріалі (підморі бджіл) виявлено залишок клотіанідину на рівні 0,0025 мг/кг. Виявлений у підморі бджіл інсектицид клотіанідин є токсичним для бджіл. Таким чином, враховуючи комплексний, контактний та оральний шлях дії клотіанідину є підстави вважати, що причиною загибелі бджіл є вказаний пестицид. (а.с.52)
Згідно із статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до статті 20 Закону України «Про пестициди та агрохімікати», порушення законодавства про пестициди і агрохімікати тягне за собою цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідальність несуть особи, винні у: приховуванні або перекрученні інформації, що могло спричинити або спричинило загрозу життю та здоров`ю людини, а так само майну і навколишньому природному середовищу; забрудненні пестицидами і агрохімікатами понад допустимі рівні сільськогосподарської сировини, кормів, харчових продуктів, ґрунту, води, повітря; порушенні регламентів та санітарних норм і правил транспортування, зберігання, торгівлі та застосування пестицидів і агрохімікатів. Відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушень законодавства про пестициди та агрохімікати, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень законодавства України про пестициди і агрохімікати.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 30 Закону України «Про бджільництво» юридичні та фізичні особи, які провадять діяльність, що впливає або може вплинути на стан бджіл, зобов`язані забезпечити їх охорону.
Юридичні та фізичні особи, які застосовують засоби захисту рослин, зобов`язані дотримуватися діючих нормативно-правових актів, що передбачають охорону бджіл від отруєнь.
Частиною другої статті 37 Закону України «Про бджільництво» визначено, що фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов`язані не пізніше ніж за три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і строк дії токсичності препарату.
Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл (далі – Інструкція №9), затвердженої Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, яка є обов`язковою для виконання всіма державними органами, а також підприємствами, установами, організаціями незалежно від відомчої підпорядкованості і форм власності, посадовими особами та громадянами, зокрема пункту 7.1.1. визначено, що профілактика отруєнь бджіл базується на беззаперечному дотриманні вимог статті 30 Закону України «Про бджільництво», суворому дотриманні регламентацій застосування в навколишньому середовищі токсичних для бджіл речовин. Відповідно до пункту 7.1.2. цієї Інструкції, власників пасік оповіщають за три доби до хімобробок з зазначенням застосовуваного отрутохімікату, місця (у радіусі 7 км), часу і способу проведення обробки, указують час ізоляції бджіл, а пунктом 7.1.3 передбачено, що обробки проводять у період відсутності льоту бджіл у ранкові або вечірні години.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовується в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, що передбачено ст. 39 Закону України «Про бджільництво», а спори, що виникають у галузі бджільництва, вирішуються судом у встановленому законодавством порядку (ст. 40 цього ж Закону).
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджується факт того, що позивачу завдано збитків внаслідок загибелі бджіл.
Однак позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, – наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).
Відмовляючи у задоволення позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що позивачем не подано достатніх доказів наявності причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та збитками позивача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 стверджує, що причиною загибелі бджіл є дії ТОВ «Акріс Агро» пов`язані з проведенням робіт по посіву протруєної кукурудзи на орендованих полях в період з 24 квітня 2019 року.
Установивши, що обов`язок фізичних та юридичних осіб повідомляти пасічників про застосування засобів захисту рослин виникає тільки тоді, коли вони обробляють ними медоносні рослини, а відтак у відповідача не виникло обов`язку з повідомлення позивача про проведення посіву кукурудзи, оскільки кукурудза не є медоносною рослиною. За таких обставин, ТОВ «Акріс Агро» діяло правомірно. Доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.
Доводи скаржника щодо проведення робіт відповідачем з посіву протруєної кукурудзи 24 квітня 2019 року при сильному пориві вітру, що призвело до виникнення пестицидного пилу який і потрапив в організм загиблих бджіл, ґрунтується на припущеннях, що не узгоджується з частиною 6 статті 81 ЦПК України.
Крім того, в порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України належних та допустимих доказів щодо механізму потрапляння в організм загиблих бджіл із пасіки позивача інсектициду клотіанідину матеріали справи не містять.
Вирішуючи спір, судом не становлено порушень відповідачем Закону України «Про бджільництво».
Разом з тим, як убачається з пояснень відповідача кримінальне провадження № 12019180180000544 від 29.04.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення закрите постановою про закриття кримінального провадження від 27.10.2020 року.
За таких обставин, оскільки в діях відповідача не було встановлено усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують.
Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Печериці Н.С. залишити без задоволення.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 жовтня 2023 року.

Головуючий :                                                         Гордійчук С.О.

Судді :                                                                        Боймиструк С.В.

                                                                               Шимків С.С.