Справа № 303/8304/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        10 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П. 
з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2023 року, ухвалене головуючою суддею Гутій О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 грудня 2021 року до 26 вересня 2022 року ОСОБА_2 працювала касиром у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який надавав послуги перевезення ТОВ «Нова Пошта» №1, розташованого у с.Іванівці Мукачівського pайону. 28.11.2021 між сторонами було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира №3.
29.05.2022 на відділення ТОВ «Нова Пошта» №1 в с.Іванівці Мукачівського району надійшла претензія по експрес-накладній № 59000823252294 щодо підміни вантажу від клієнта ОСОБА_3 , у зв`язку з недостачею всередині відправлення, що сталося під час надання послуг з організації його перевезення за експрес-накладною № 59000823252294, а саме, що вміст відправленого товару не співпадає з поверненням, тому ОСОБА_3 просить відшкодувати вартість відправлення в розмірі 14 000,00 грн. і сплатити штраф відповідно до умов надання послуг та публічного договору 
Дане порушення відбулося під час роботи відповідача. Вантаж по експрес-накладній № 59000823252294 - це вантаж з оголошеною вартістю 14 000,00 гривень, «опис ключ від автомобіля», було відправлено із м.Чернівці 26.05.2022 до відділення Нової пошти с.Іванівці. Огляд вантажу було проведено 27.05.2022.
30.05.2022 між клієнтом ОСОБА_3 та оператором Нової пошти ОСОБА_4 було складено акт приймання-передачі, в якому зі слів ОСОБА_3 , у відправленні № 59000823252294, були ключі до автомобіля вартістю 14 000,00 грн, а під час повернення посилки повернулися зовсім інші ключі, тобто під час огляду посилки сталася підміна ключів.
01.06.2022 інспектором регіональної групи безпеки Західного регіону ДБ ТОВ «Нова Пошта» Михайлів А.Б. було проведено службову перевірку за фактом порушення посадових інструкцій працівником відділення №1 с.Іванівці Мукачівського району Закарпатської області, за результатами якої інспектором було складено висновок службової перевірки «За фактом проведення перевірки по претензії по ЕН 59000823252294, підміна вантажу» №150 та прийнято рішення про висунення ФОП ОСОБА_1 , як керівнику відділення нової пошти, вимоги. 
У висновку службової перевірки зазначено, що в ході з`ясування всіх деталей, які призвели до написання претензії, було проведено перегляд відеоматеріалів огляду вантажу, під час чого встановлено, що отримувач, скориставшись неналежним виконанням своїх обов`язків працівницею відділення, а саме касиром ОСОБА_2 , провів підміну вмісту відправлення.
Зазначає, що відповідачка грубо порушила вимоги Нової Пошти щодо контролю за оглядом відправлення, а саме, повинна була контролювати весь процес огляду від початку до кінця, якщо оголошена вартість відправлення є більшою за 2000,00 грн, то їй заборонено відходити від одержувача під час огляду.
30.06.2022 ТОВ «Нова Пошта» було надано ФОП ОСОБА_1 вимогу №НП-П006162, в якій зазначено, що у зв`язку з підміною відправлення, що сталося з його вини під час надання послуг з організації його перевезення за НОМЕР_1 , ТОВ «Нова Пошта» задовольнила претензію клієнта, пред`явлену 29.05.2022 шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку клієнта та просить відшкодувати протягом 30 календарних днів ТОВ «Нова Пошта» 17 391,30 грн, у зв`язку із задоволенням вищевказаної претензії клієнта.
06.07.2022 позивач згідно платіжного доручення №469 оплатив суму вимоги № НП-П006162. Відповідач визнала свою вину повністю щодо підміни вантажу, то суму коштів в розмірі 17 391,30 гривень, яку він оплатив згідно вимоги №НП-П006162 від 30.06.2022 відповідач в усній формі зобов`язувалася повернути, але так цього і не зробила. На даний час добровільно відшкодувати шкоду вже не погоджується. Також зазначає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює в сумі 15 000,00 гривень.
Відтак, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 17 391,30 гривень матеріальної шкоди та 15 000,00 гривень моральної шкоди.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новікова І. С., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Вказує, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що з обставин справи та письмових доказів не вбачається обов`язку ОСОБА_2 контролювати дії клієнтів при огляді та отриманні ними вантажу. Однак, такі висновки суду є помилковими та не відповідають обставинам справи.
Так, у відзиві відповідача ОСОБА_2 визнано, що її було прийнято на посаду касира і їй усно було роз`яснено, що у її обов`язки входить належні розрахунки з клієнтом, збереження грошових коштів у касі та прийом-видача товару. Отже, відповідачем визнано її обов`язок приймати та видавати товар.
Як вбачається з фото, що міститься у відзиві на позовну заяву у відділенні Нової пошти під час видачі вантажу, в якому відбулася підміна, присутні лише відповідач ОСОБА_2 та особа, що отримувала вантаж. Жодних перешкод для вчинення ОСОБА_2 дій направлених на збереження ввіреного їй майна ані з фото, ані з відео з камер відеоспостережень не вбачається.
Щодо заперечень відповідача про її ознайомлення з документом «СОК-545 А5.2.3.13», то навіть за такої умови, вона, як матеріально відповідальний працівник, повинна була вживати всіх заходів, щодо збереження ввіреного їй майна.
Відповідач категорично заперечує своє будь яке відношення до ТОВ «Нова пошта», хоча з доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що її робочим місцем було приміщення відділення Нової пошти в с. Іванівні Мукачівського району, а на скріншоті відео вбачається, що вона перебуває у форменому одязі Нової пошти. Хоча відповідач у прямих трудових відносинах з ТОВ «Нова пошта» не перебувала, однак, враховуючи, що безпосередній роботодавець відповідача ФОП ОСОБА_1 є партнером ТОВ «Нова пошта», користується її торгівельною назвою та організовує перевезення, приймання та видачу вантажу за правилами, встановленими ТОВ «Нова пошта», а ОСОБА_2 працювала на програмному забезпечені, що було надано ТОВ «Нова пошта», в якому пройшла відповідне навчання та була ознайомлена з документом «СОК-545 А5.2.3.13», то такі розповсюджувалися і на виконання нею своїх обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, внаслідок неналежного ставлення та виконання своїх обов`язків, а саме неналежній турботливості до ввіреного їй майна, ОСОБА_2 , як працівник ФОП ОСОБА_1 , допустила вчинення підміни товару, чим заподіяла шкоду роботодавцю і така підлягає відшкодуванню у повному обсязі.
Крім того, внаслідок підміни вантажу ФОП ОСОБА_1 , як партнеру ТОВ «Нова пошта», було заподіяно репутаційних ризиків, підірвано довіру контрагента до діяльності позивача, чим завдано моральної шкоди, яка оцінюється позивачем у розмірі 15 000,00 грн.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сливка В.П., подала відзив на апеляційну скаргу в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Вказує, що позивач вкотре безпідставно намагається обґрунтувати винність відповідача внутрішньою перевіркою інспектора регіональної групи безпеки західного регіону ТОВ «Нова пошта» з посиланням на порушення нормативного акту ТОВ «Нова пошта» СОК-545 А5.2.3.13.
Повна матеріальна відповідальність найманого працівника може виникнути на підставі закону, або письмового договору з найманим працівником, і виключно щодо недотримання письмово обумовлених обов`язків. Натомість такі обов`язки і така відповідальність не можуть виникати на тій підставі, що у роботодавця існують господарські(партнерські) відносини з третіми особами. Не має правового значення - з яким програмним забезпеченням працює найманий працівник, і в який одяг одягнутий.
У свою чергу ФОП ОСОБА_1 при прийнятті на роботу найманого працівника може обумовити з ним поширення на нього діяльність інших нормативних актів (якщо такі акти не суперечать законодавству і внутрішнім нормам, та умовам роботи працівника). Але в даному випадку дотримання жодних додаткових вимог (у т.ч. СОК-545 А5.2.3.13) з касиром ОСОБА_5 письмово обумовлено не було. 
Відповідачем не заперечується укладення договору про повну матеріальну відповідальність з нею, як з касиром ФОП ОСОБА_6 . Як випливає з умов указаного договору, з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належить ФОП ОСОБА_6 , довірених йому Керівником, відповідач зобов`язується:
а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам;
б) вчасно повідомляти керівника про будь-які обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому цінностей;
в) проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником;
г) брати участь в інвентаризації каси.
Отже, умовами цього договору ніяк не охоплюється майно та операції, що стосуються ТОВ Нова пошта.
Більше того, указаний договір носить загальні декларативні формулювання діяльності працівника, які охоплюються поняттям "розумної обачливості". Жодної детальної регламентації діяльності касира на кшалт точного розташування працівника, відстані до клієнта, ракурсу, послідовності дій, деталізації перевірки та контролю відвідувачів у ОСОБА_2 не було.
У матеріалах відсутні як докази передачі ОСОБА_2 на зберігання самого відправлення, так і підтвердження ознайомлення з обов`язком контролювати відкриття відправлення отримувачем.
У жодному з підписаних договорів не було зазначено обов`язок контролю за діями отримувачів при розпакуванні відправлення (який ОСОБА_2 фактично документально ввірений не був), і тим більше не було деталізовано порядок та умови такого контролю, у зв`язку з чим ОСОБА_2 спостерігала за отримувачем на відстані біля 1.5 м, при цьому знаходячись біля каси з ввіреними їй грошовими коштами належними ФОП ОСОБА_6 (які їй ввірені були), що у повній мірі відповідало критерію розумної обачливості. 
Відповідно до пп.(а) п.2 договору про повну матеріальну відповідальність, керівник ( ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується створити касирові необхідні умови для нормальної роботи і забезпечення повного збереження довірених йому матеріальних цінностей.
Оцінюючи дії ОСОБА_2 слід врахувати обставини, за яких відбулася підміна ключа, а саме, в умовах умисного прихованого детально спланованого злочину. Зокрема ОСОБА_7 умисно підмінив анкетні дані, на місце прийшов уже з прихованим підмінним ключем, і здійснив таємний обмін з максимальним приховуванням від сторонніх.
Касир ОСОБА_2 не має навиків правоохоронної та контролюючої діяльності. Діючи в мовах розумної обачливості вона не була у змозі передбачити та упередити вчинення заздалегідь детально продуманого та прихованого злочину. Крім цього, умови та обладнання її робочого міста не давали можливості настільки детального контролю за клієнтом.
Як видно з відео, робоче місце касира - біля каси, обличчям до входу. Стіл розпаковки - зліва від каси. При розпаковці та перевірки клієнтом відправлення - він стоїть лицем до столу, та спиною до каси. При цьому з метою контролю - власник розташував камеру відеоспостереження над столом, але не забезпечив можливість доступу в реальному режимі часу до трансляції відео зображення з камери спостереження з робочого місця касира.
За таких умов ОСОБА_2 не мала об`єктивної можливості контролювати дії клієнта у повному обсязі, тим більше з урахуванням спрямованості його умислу на таємне приховування дій щодо підміни товару. В той же час дії ОСОБА_2 в даних умовах у повній мірі відповідають вимогам розумної обачливості.
Позивачем висунуто вимогу про стягнення моральної шкоди, яка полягає у порушенні ділової репутації, підриві довіри до діяльності, як керівника відділення нової пошти, необхідності поїздок до головного офісу, витраті часу. Водночас позивач не навів жодного доказу порушення ділової репутації. Фактично мали місце звичайні правовідносини, передбачені договором надання послуг, укладених між ТОВ Нова пошта та ФОП ОСОБА_1 , які передбачали можливість висунення претензії, та виплаті компенсації, які ніяким чином не перешкодили господарській діяльності позивача .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
       Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
       Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 працювала в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на посаді касира з 01 грудня 2021 року на підставі укладеного між ними Трудового договору №3 від 28.11.2021 та наказу №16 від 28.11.2021 (а.с.7-9).
28.11.2021 між сторонами було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира (а.с. 10-11).
З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2022 на відділення ТОВ «Нова Пошта» №1 в с. Іванівці Мукачівського району надійшла претензія по експрес-накладній № 59000823252294 щодо підміни вантажу від клієнта ОСОБА_3 про те, що у зв`язку з недостачею всередині відправлення, що сталося під час надання послуг з організації його перевезення за експрес - накладною № 59000823252294, а саме, що вміст відправленого товару не співпадає з поверненням (а.с. 12).
01.06.2022 інспектором регіональної групи безпеки Західного регіону ДБ ТОВ «Нова Пошта» Михайлів А.Б. було проведено службову перевірку за фактом порушення посадових інструкцій працівником відділення №1 с.Іванівці Мукачівського району Закарпатської області, за результатами якої інспектором було складено висновок службової перевірки «За фактом проведення перевірки по претензії по ЕН 59000823252294, підміна вантажу» №150 та прийнято рішення про висунення ФОП ОСОБА_1 , як керівнику відділення нової пошти, вимоги (а.с. 14-16).
30.06.2022 ТОВ «Нова Пошта» було надано ФОП ОСОБА_1 вимогу №НП-П006162, в якій зазначено, що у зв`язку з підміною відправлення, що сталося з його вини під час надання послуг з організації його перевезення за НОМЕР_1 , ТОВ «Нова Пошта» задовольнила претензію клієнта, пред`явлену 29.05.2022 року шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку клієнта та просить відшкодувати протягом 30 календарних днів ТОВ «Нова Пошта» 17 391,30 грн. у зв`язку із задоволенням вищевказаної претензії клієнта (а.с.22).
Та 06.07.2022 ФОП ОСОБА_1 згідно платіжного доручення №469 оплатив суму вимоги в розмірі 17 391,30 гривень (а.с. 33).
Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2022, кримінальне провадження порушене за заявою ОСОБА_2 по факту скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12022078120000147 від 09.06.2022 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Як вбачається з мотивувальної частини постанови, провадження закрито з тих підстав, що потерпілому ОСОБА_3 шкода була відшкодована Новою поштою, яким у свою чергу відшкодована шкода ФОП ОСОБА_8 . Як вбачається зі змісту постанови про закриття провадження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично повністю визнав свою вину, і розповів про всі деталі вчинення правопорушення в приміщенні Нової пошти (а.с. 52-53).
Також, відповідно до наказу № 19 від 10.10.2022 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади касира з 10.10.2022 року за прогул без поважних причин згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 34).
Як на підставу позовних вимог позивач посилається, що відповідач визнала свою вину повністю щодо підміни товару, висновок службової перевірки за фактом порушення посадових обов`язків відповідачем, а відтак вважає, що відповідач зобов`язана відшкодувати йому суму коштів в розмірі 17 391,30 гривень, яку він оплатив згідно вимоги №НП-П006162 від 30.06.2022 року.

Відмовляючи у задоволенні позову через відсутність вини відповідача у неналежному виконання своїх посадових обов`язків, суд першої інстанції виходив з того, що умови укладеного договору про повну матеріальну відповідальність не передбачали такого обов`язку ОСОБА_2 як контролювати дії клієнтів при огляді та отриманні ними замовленого товару, а матеріали справи не містять доказів перебування останньої в трудових відносинах із ТОВ «Нова Пошта».
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів за наступних доводів.
Так частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
За змістом частини 1 статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.
Предметом регулювання законодавства про працю є забезпечення гарантій при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації (глава ІХ КЗпП України).
Статтею 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
За замістом пункту 1 частини 1 статті 134 КЗпП України вбачається, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
У силу статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з положень статті 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються. Це правило діє, якщо законом не передбачено перерозподіл обов`язків доказування.
При вирішенні трудових спорів про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками, тягар доведення підстав для відшкодування такої шкоди покладається повною мірою на позивача (власника, роботодавця).
Отже, саме позивач (власник, роботодавець) повинен довести підстави матеріальної відповідальності працівника за завдану шкоду, зокрема, наявність вини та винних дій працівника, розмір завданої шкоди. Водночас позивач (власник, роботодавець) несе ризики настання негативних наслідків, пов`язаних із недоведеністю цих підстав.
Відповідно до пункту 2 трудового договору №3 від 28.11.2021, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання зобов`язана була виконувати роботу (посаду) касира.
28.11.2021 року між сторонами укладено договір №3 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира за збереження ввірених йому підприємством цінностей, згідно з яким відповідач зобов`язується: 
а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків;
б) вчасно повідомляти керівництво підприємства про будь-які обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому цінностей;
в) проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником;
г) брати участь в інвентаризації каси.
Тобто, в трудовому договорі та договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира не було передбачено обов`язку контролю за діями отримувачів при огляді або отриманні ними замовлених товарів. 
ОСОБА_2 діяла в межах покладених на неї обов`язків, слідкувала за діями отримувача при розпакуванні відправлення, що відповідало критерію розумної обачливості.
ОСОБА_1 пояснив колегії суддів, що робоче місце каса не було забезпечено монітором на якому за допомогою відеоспостереження за особами, які оглядають замовлений товар за передбаченим столом, мала б можливість спостерігати ОСОБА_2 . 
При цьому слід врахувати, що обставини, за яких відбулася підміна ключа, а саме, в умовах умисного прихованого детально спланованого злочину. Зокрема ОСОБА_9 умисно підмінив анкетні дані, на місце прийшов уже з прихованим підмінним ключем, і здійснив таємний обмін з максимальним приховуванням від сторонніх. А коли той відмовився отримувати замовлення то ОСОБА_2 візуально оглянула брелок пластмасовий з екраном (ключ до сигналізації) та переконавшись, що товар за переліком співпадає, забрала замовлення від ОСОБА_9 та відправила посилку відправнику ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджена змістом постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2022 року.
ОСОБА_2 не могла передбачити та упередити вчинення заздалегідь детально продуманого та прихованого злочину та не мала спеціальних знань, які б дали їй можливість встановити індивідуальні ознаки підміненого ОСОБА_9 електронного ключа до сигналізації на автомобіль. 
З огляду на те, що відповідач діяла в межах покладених на неї позивачем трудових обов`язків, а тому в її діях відсутні будь-які протиправні ознаки, які б давали підставу суду дійти до висновку, що ОСОБА_2 як матеріально відповідальна особа спричинила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 матеріальну шкоду, яку повинна відшкодувати.
Більше того, брелок електронного ключа до сигналізації на автомобіль як речовий доказ знаходиться при матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за № 12022078120000147 та ніщо не перешкоджає ОСОБА_1 такий отримати в рахунок покриття отриманої шкоди. 
Довідавшись від ОСОБА_2 про те, що підміну брелка електронного ключа до сигналізації на автомобіль здійснив ОСОБА_9 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не заявляла до такого як винної особи, що спричинила шкоду вимог про відшкодування заподіяної шкоди. Однак, таку можливість ОСОБА_1 не втратив і зараз.
Оскільки вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не знайшли свого доведення, тож і вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження. Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного-процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.
Враховуючи наведене, вбачається, що рішення суду першої інстанції ухвалене згідно з вимогами чинного законодавства, належно обґрунтовано та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, апеляційний суд вважає, що вона, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на встановлене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: