ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року	Львів	Справа № 607/10458/23 пров. № А/857/18340/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                     Курильця А.Р.,
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,
з участю секретаря                                     Бедрій В.Р.,
представника позивача                              Скиби В.М.,
представника відповідача                         Лось О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Держмитслужби про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Братасюк В.М.,
час ухвалення рішення 19.09.2023 року, 09:19 год.,
місце ухвалення рішення м.Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення не вказано,

                                                            в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тернопільської митниці Держмитслужби про скасування постанови.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023  року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржила позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Тернопільською митницею не взято до уваги факти, що дані зазначені у постанові не підтверджуються жодним належним та допустимим на це доказом, які б свідчили про порушення позивачем митних правил, а також не зазначено які саме дії вчинила ОСОБА_1 , конкретно суть порушення не зазначено, а об`єктивна сторона ч.1 ст. 469 МК України містить кілька альтернативних дій, кожна з яких містить вчинення порушення, як окремо так і в сукупності з іншими, а саме : «проведення з товарами операцій, не передбачених статтями 203, 325 нього Кодексу, або проведення операцій, передбачених зазначеними статтями, без дозволу митного органу». При цьому ст. 203 МК України передбачено такі операції : «прості складські операції, необхідні для забезпечення збереження цих товарів: переміщення товарів у межах складу з метою раціонального розміщення, чищення, провітрювання, створення оптимального температурного режиму зберігання, сушіння (у тому числі із створенням потоку тепла), захист від корозії, боротьба із шкідниками, інвентаризація; 2) огляд та вимірювання; 3) усунення пошкодження упаковки; 4) взяття проб та зразків; 5) підготовка товарів до продажу (відчуження) і транспортування: сортування, лакування, перепакування, маркування, навантаження, вивантаження, перевантаження та інші подібні операції.». Також ст. 325 МК України визначено наступні дії: «за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування за цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення.» Звертає увагу на те, що жодного разу не вказала, що саме вона здійснювала будь-які дії з товарами, фізично товар не зважувала, при цьому не визнає, що на відео саме вона, і не факт, що це був товар. При цьому у протоколі про порушення митних правил працівником митного органу невірно відображено пояснення ОСОБА_1 щодо її самостійного зважування чи інших дій, оскільки остання ніяких пояснень не давала, що відображено у поясненні (дослівно).
          Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
          Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
          Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил №0025/40300/23 від 31.05.2023 в.о. начальника Тернопільської митниці Мацібора Ю.І. визнано винною ОСОБА_1 за ч.1 ст.469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 340 грн.
          Згідно даної постанови вказано, що: « ОСОБА_1 27 квітня 2023 року будучи агентом з митного оформлення подала декларацію до відділу митного оформлення №2 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці в електронному вигляді типу ІМ-40-ДЕ, яка була зареєстрована за №23UA403030010924U2 (UA403030/2023/010924) з метою проведення митного оформлення товару «Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Co». До вказаної митної декларації також було подано експортну митну декларацію №MRN 23PL402010NS5UYR16, рахунок фактуру (інвойс) №FA/204/2023 від 21.04.2023 року, пакувальний лист до інвойсу №FA/204/2023, міжнародну транспортну накладну CMR та інші товаросупровідні документи.
          За результатами проведеної перевірки виявлено розбіжності ваги нетто товару, вказаної у графі «38» митної декларації №23UA403030010924U2 від 27.04.2023 - 4970 кг. та ваги нетто, вказаної у пакувальному листі до інвойсу №FA/204/2023 - 5576 кг. Окрім цього, ОСОБА_1 до вказаної митної декларації під кодом «9000» від 26 квітня 2023 року долучено фотознімки товару, на яких зображено зважування вищевказаних акумуляторів в зоні митного контролю Тернопільської митниці на складі тимчасового зберігання ТОВ «СМП Фірма Веста».
          Агент з митного оформлення ОСОБА_1 та власник товарів або уповноважена ним особа до Тернопільської митниці із письмовою заявою щодо вивантаження з транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та зважування товару «Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Co» за митною декларацією №23UA403030010924U2 від 27.04.2023року не зверталися.
          У наданому поясненні від 27.04.2023 року агент з митного оформлення ОСОБА_1 вказала, що із письмовою заявою до митного органу про дозвіл на проведення фізичного огляду товару, вивантаження з транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та зважування товару «Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Со» не зверталася, у зв`язку з тим, що о 17:30 годин реєстрація заяв не проводиться.
          Також ОСОБА_1 повідомила, що на її прохання вивантаження товару із транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснював водій ОСОБА_2 , та подальше зважування товару проводилося з метою визначення ваги нетто товару.»
          Як вбачається із матеріалів справи, 27.04.2023 агентом з митного оформлення ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 2 митного поста “Тернопіль” Тернопільської митниці подано митну декларацію в електронному вигляді типу ІМ-40-ДЕ, яка була зареєстрована за № 23UA403030010924U2 (UA403030/2023/010924) з метою проведення митного оформлення товару “Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Co”. До вказаної митної декларації також було подано експортну митну декларацію № MRN 23PL402010NS5UYRI6, рахунок-фактуру (інвойс) № FA/2/04/2023 від 21.04.2023, пакувальний лист до інвойсу №FA/2/04/2023, міжнародну транспортну накладну (CMR) та інші товаросупровідні документи.
          В ході проведення митних формальностей встановлено, що вищезазначений товар, який переміщувався за вказаною митною декларацією було пропущено на митну територію України 25.04.2023 р. через пункт пропуску Шегині-Медика митного поста Мостиська Львівської митниці та, згідно визначених форм митного контролю, даний вантаж було направлено в зону діяльності Тернопільської митниці на транспортному засобі д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 .
          За результатами проведеної перевірки виявлено розбіжності ваги нетто товару, вказаної у графі “38” митної декларації № UA403030/2023/010924 від 27.04.2023 - 4970 кг. та ваги нетто, вказаної у пакувальному листі до інвойсу № FA/2/04/2023 - 5576 кг. Окрім цього, ОСОБА_1 до вказаної митної декларації під кодом “9000” від 26.04.2023 долучено фотознімки товару, на яких зображено зважування вищевказаних акумуляторів в зоні митного контролю Тернопільської митниці на складі тимчасового зберігання ТОВ “СМП Фірма Веста”.
          Разом з тим, агент з митного оформлення ОСОБА_1 та власник товарів або уповноважена ним особа до Тернопільської митниці із письмовою заявою щодо вивантаження з транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та зважування товару “Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Co” за вказаною митною декларацією не зверталися.
          У наданому поясненні від 27.04.2023 агент з митного оформлення ОСОБА_1 вказала, що із письмовою заявою до митного органу про дозвіл на проведення фізичного огляду товару, вивантаження з транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та зважування товару “Акумулятори електричні літій іон Greensun Solar Energy Tech Co” не зверталася, у зв`язку із тим, що о 17:30 годин реєстрація заяв не проводиться, ОСОБА_1 повідомила, що на її прохання вивантаження товару із транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснював водій ОСОБА_2 , та подальше зважування товару проводилося з метою визначення ваги нетто товару.
          Водій ОСОБА_2 у своєму поясненні від 27.04.2023, яке міститься в матеріалах справи вказав, що 26.04.2023 близько 17:30 до нього підійшла агент з митного оформлення ОСОБА_1 та попросила вивантажити з транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 акумулятори, у зв`язку із тим, що їй потрібно було зважити їх на складі тимчасового зберігання ТОВ “СМП Фірма Веста” з метою визначення ваги нетто товару.
          У своєму поясненні ОСОБА_3 , працівник ТОВ “СМП Фірма Веста”, який 26.04.2023 чергував в місці прибуття автотранспорту ТОВ “СМП Фірма Веста” пояснив, що 26.04.2023 близько 17:30 годин до нього підійшла Вероніка Дохват і попросила скористатися вагами для того щоб зважити акумулятори. На прохання Вероніки Дохват він разом із водієм принесли акумулятори з вантажного автомобіля і поставили їх на ваги, а Вероніка Дохват здійснювала фотографування товару і показників ваги.
          Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 суду пояснив, що є працівником ТОВ “СМП Фірма Веста”, 26.04.2023 в місці прибуття автотранспорту до нього підійшла жінка яку звати ОСОБА_4 , яка у них працює та попросила допомогти її водієві занести на ваги акумулятори, він погодився так як акумулятори досить важкі, менші приблизно 5кг, більші 20кг.
          Як вбачається з відео із системи відеоконтролю (відеокамери) ТОВ “СМП Фірма Веста” за 26.04.2023 з 18:17 по 18:33 год надано відеоінформацію на електронному цифровому носії (флеш пам`ять USB), з якого слідує, що ОСОБА_1 підходила до водія транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , була присутньою при вивантаженні товару, здійснювала фотографування, з чого можна прийти до висновку, що саме ОСОБА_1 займалась організацією зважування товару, посилання сторни позивача щодо того, що з відеозапису не можливо здійснити ідентифікацію особи, суд до уваги не приймає, оскільки вважає, що такі націлені на спотворення дійсних обставин справи.
          Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
          За змістом частини першої статті 486, статті 489 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням; посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Частиною 1 статті 469 МК України передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за проведення з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, операцій, не передбачених статтями 203, 325 цього Кодексу, або проведення операцій, передбачених зазначеними статтями, без дозволу митного органу.
          Згідно ч.1 ст.203 МК України власник товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або уповноважена ним особа з дозволу митного органу можуть проводити з цими товарами такі операції:
          1) прості складські операції, необхідні для забезпечення збереження цих товарів: переміщення товарів у межах складу з метою раціонального розміщення, чищення, провітрювання, створення оптимального температурного режиму зберігання, сушіння (у тому числі із створенням потоку тепла), захист від корозії, боротьба із шкідниками, інвентаризація;
          2) огляд та вимірювання;
          3) усунення пошкодження упаковки;
          4) взяття проб та зразків;
          5) підготовка товарів до продажу (відчуження) і транспортування: сортування, пакування, перепакування, маркування, навантаження, вивантаження, перевантаження та інші подібні операції.
          Відповідно до ч.1 ст. 325 МК України за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.
          Положеннями ч. 2 ст. 266 МК України визначено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.
          Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (ч. 5 ст. 266 МК України).
          Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлені обставини справи та норми чинного законодавства свідчать про те, що ОСОБА_1 мала повноваження та можливість виконати одну із дій - операцій, передбачених статтями 203, 325 МК України з дозволу митного органу, проте не скористалась нею.
          Протокол про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 складено посадовою особою відповідача на законних підставах. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.469 МК України є необґрунтованими, пред`являючи адміністративний позов, ОСОБА_1 має на меті не відновлення права, яке не є порушеним, а прагне лише ухилитись від адміністративної відповідальності. Такі дії суперечать меті адміністративного судочинства.
          Зібрані у справі докази свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 469 Митного кодексу України.
          Відповідно до ст.531 МК підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.
          Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
          Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, давши належну оцінку доводам сторін, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в.о. начальника Тернопільської митниці Маціборою Ю.І. при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України, при винесенні оскаржуваної постанови провина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, позивачем не представлено доказів, які б спростовували вчинення нею вказаного у постанові правопорушення, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.
          У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
          Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
          Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
          Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року у справі № 607/10458/23 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 15 листопада 2023 року.