ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/10807/23
Провадження № 22-ц/4820/2126/23

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Чебан О.М.
 
учасники справи: представник апелянта Гоцанюк О.Р., 
 
позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про визнання неправомірним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди,
 
в с т а н о в и в :
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до МКП «Хмельницькводоканал» про визнання неправомірним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування вимог позивач зазначила, що починаючи з 04 жовтня 2011 року відповідно до наказу №158-К її було призначено на посаду бухгалтера-касира КСЦ МКП «Хмельницькводоканал». У відповідності до наказів від 03.08.2015 року за №191-К, від 12.10.2018 року за №263-К її було переведено на посаду інженера 1-і категорії служби каналізаційних мереж.
Наказом від 03 лютого 2023 року №68 на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Проте, відповідач не мав належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про вину позивача, про подію і склад порушення, про неналежне виконання трудових обов`язків (як юридичного факту).
Крім того, відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки наказ про накладення дисциплінарного стягнення не містить нормативного посилання, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Накладення дисциплінарного стягнення є неправомірним через відсутність сукупності таких умов: порушення має стосуватись лише тих прав та обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Як зазначає позивачка, із оскаржуваного наказу взагалі не зрозуміло, який вчинено нею дисциплінарний проступок і за що вона притягується до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, їй завдано моральну шкоду, що полягає в довготривалому розладі здоров`я, істотній зміні ритму життя та режиму сну, зневірі у подальшій можливості фахової самореалізації, погіршенні ділової репутації перед колегами та друзями, розладі у сімейних відносинах. 
Із урахуванням викладеного, просила суд визнати неправомірним та скасувати наказ МКП «Хмельницькводоканал» від 03.02.2023 року №68 «Про дисциплінарне стягнення», стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано наказ МКП «Хмельницькводоканал» №68 від 03.02.2023 року. Стягнуто з МКП «Хмельницькводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 1717,76 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю відповідачем вчинення позивачкою дисциплінарного проступку. Порушення відповідачем трудових прав позивачки призвело до моральних страждань, які виразилися в душевних переживаннях її з приводу зазначеного, суд дійшов висновку про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
В апеляційній скарзі МКП «Хмельницькводоканал», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Позивачкою надано письмові пояснення, в яких вона не спростовує факт зазначення некоректної дати здійснення відбору, проте зазначає що здійснене неї нарахування є правильним, а допущена помилка жодним чином не впливає на кінцеву суму розрахунку. Крім того, оцінку судом доповідної записки як свідчення особистої неприязні ОСОБА_3 до ОСОБА_1 апелянт просить сприймати критично, оскільки зазначене не відповідає дійсності, питання неприязності відносин не входить до предмету доказування у даній справі, доказів на підтвердження суб`єктивізму по відношенню до позивачки суду не надавалися та не досліджувалися в рамках цього судового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
ОСОБА_1 та її представник адвокат Захаркевич О.В. в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що відповідно до наказу №158-К ОСОБА_1 було призначено на посаду бухгалтера-касира КСЦ МКП «Хмельницькводоканал» з 04 жовтня 2011 року.
Відповідно до наказу МКП «Хмельницькводоканал» від 27.09.2016 року за №155-К, ОСОБА_1 було переведено на посаду інженера 2-і категорії у інспекцію з контролю за водокористуванням відділу головного технолога.
Згідно наказу МКП «Хмельницькводоканал» від 12.10.2018 року за №263-К ОСОБА_1 було переведено на посаду інженера 1-і категорії служби каналізаційних мереж.
За наказом Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» №68 від 03.02.2023 року за недобросовісне виконання своїх посадових обов`язків інженеру інспекції по контролю за водовідведенням ОСОБА_1 оголошено догану.
Підставою винесення наказу слугували: службова записка головного технолога ОСОБА_3 , акти відбору проб стічних вод, пояснювальна записка ОСОБА_1 .
У доповідній записці від 25.01.2023 року головний технолог ОСОБА_3 зазначив, що інженер інспекції контролю за водовідведенням ОСОБА_1 підготувала лист про нарахування плати за ПДК у стічних водах ПП «Ноксім», у якому вказала дату попереднього відбору проб 12.10.2022 року, що не відповідає дійсності, оскільки попередній відбір було проведено 28.09.2022 року. Вказана помилка могла б привести до несплати ПП «Ноксім» нарахованих коштів та виникли б запитання щодо правильності нарахування коштів за приймання стічних вод. Просив, враховуючи те, що помилки у розрахунках та веденні документації ОСОБА_1 були раніше допущені неодноразово, за недобросовісне виконання своїх посадових обов`язків оголосити догану.
В своїх поясненнях на доповідну записку ОСОБА_1 зазначала, що лист-розрахунок ПП «Ноксім» №254 від 24.01.2023 року був нарахований правильно згідно Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м.Хмельницького, п.12 Розділу ІХ від попереднього відбору проб до фіксованого порушення, але не більше 90 днів. Так як попередній відбір був 28.09.2022 року, а наступний 09.01.23 року, що складає 103 дні, то керуючись правилами ПП «Ноксім» було нараховано правильно за 90 днів, з 12.10.2022 року по 09.01.2023 року, тому доповідна записка ОСОБА_3 не відповідає дійсності щодо неправильності нарахування і на кінцеву суму це ніяк не впливає.
Згідно з частиною 12 Розділу ІХ Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м.Хмельницького, плата за скид Споживачем стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин, що встановлено аналізом контрольної проби та підтверджено актом, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виконавцем, до дати зафіксованого порушення, але не більше 90 днів.
Як вбачається із копії розрахунку проведеного позивачкою (а.с.46), розрахунок було проведено відповідно до розділу ІХ Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м.Хмельницького, зазначення дати попереднього відбору 12.10.2022 року замість 28.09.2022 року на правильність розрахунку не вплинуло (а.с.46).
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.
Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції оцінивши надані сторонами докази, дійшов правильного висновку, що відповідач не довів порушення позивачем трудових обов`язків посадової інструкції п.п. 3.2, 3.4, 3.5 та правил внутрішнього трудового розпорядку (що у таких справах є його процесуальним обов`язком), дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимоги про скасування наказу міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» від 03.02.2023 року №68 про оголошення дисциплінарного стягнення позивачці у вигляді догани.
Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Незаконним притягненням позивачки до дисциплінарної відповідальності порушено її трудові права, що призвело до моральних страждань позивачки, вимагає для неї додаткових зусиль для організації життя, суд першої інстанції з урахуванням принципів законності та справедливості дійшов правильного висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
Посилання апеляційної скарги на притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил приймання стічних вод до СЦВ та посадової інструкції підлягають відхиленню. За положенням наказу від 03 лютого 2023 року №68, ОСОБА_1 оголошено догану за недобросовісність виконання своїх посадових обов`язків. 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам і дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст., 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05 грудня 2023 року.

Судді                                                                                          Т.О. Янчук

                                                                                       Л.М. Грох

                                                                                        О.І. Ярмолюк