ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                               
20 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 761/17609/20
провадження № 61-15736св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач - Міністерство юстиції України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м. Києва Геращенко Володимир Васильович,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді 
Юзькової О. Л. від 09 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Білич І. М. Шебуєва В. А., Слюсар Т. А., 
від 12 вересня 2023 року.
Зміст заявлених позовних вимог 
1.           У червні 2020 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_1 , державний реєстратор 
КП «Реєстраційне бюро» м. Києва Геращенко В. В., про визнання дій неправомірними та скасування наказу.
Ухвала суду першої інстанції та її основні мотиви
2.           Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 
2022 року позовну заяву АТ «Сенс Банк» залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.
3.           Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції 
4.           Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк»залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року - без змін.
5.           Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, оскільки позивач був належним чином повідомлений про судові засідання, але повторно не з`явився у судове засідання, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Хоча зазначена представником позивача - адвокатом Луньовою А. Г. електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку суд першої інстанції направляв судові повістки, не є офіційною, однак, надавши суду такі засоби комунікації, представник позивача фактично погодилася на надсилання й доставлення їй процесуальних документів на вказану електронну адресу. Таким чином суд апеляційної інстанції вважав, що позивача було належним чином повідомлено про судові засідання, призначені на 29 вересня та 09 грудня 2022 року.
Узагальнені доводи касаційної скарги 
6.           02 листопада 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
7.           Підставою касаційного оскарженнясудових рішень АТ «Сенс Банк» зазначає порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, посилається на неврахування судами висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.
8.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що про явку у судові засідання представника банку свідчать неодноразові розписки про виклик у судові засідання, які містяться в матеріалах судової справи. Однак повістки про виклик у судові засідання, призначені на 30 червня 2022 року, 
29 вересня 2022 року, 09 грудня 2022 року банк не отримував, електрона адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку суд першої інстанції направляв судові повістки, не є офіційною електронною адресою АТ «Сенс Банк». Банк наполягає, що у справі, яка переглядається, позивача та його представника не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції. Такі дії суду вважає порушенням права учасника справи на справедливий суд.
9.           АТ «Сенс Банк» звертає увагу на те, що у відповідності до положень 
статті 14 ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Результат аналізу частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у разі наявності у нього офіційної електронної адреси.
10.        Також доводи касаційної скарги містять аргументи відносно того, що судами попередніх інстанцій не обґрунтовано, чим саме неявка представника позивача перешкоджала розгляду справи, зокрема проведенню судового засідання. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
11.        Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 761/17609/20 за поданою касаційною скаргою.
12.        Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року справу 
№ 761/17609/20 призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
13.        У поданому відзиві на касаційну скаргу Міністерство юстиції України посилається на те, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
14.        У червні 2020 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_1 , державний реєстратор 
КП «Реєстраційне бюро» м. Києва Геращенко В. В., про визнання дій неправомірними та скасування наказу. Справа перебувала на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва з червня 2020 року.
15.        28 червня 2022 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А. Г., у якому вона просила судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року, відкласти. Процесуальні документи по цій справі направляти на електронну адресу:  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.        У судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року, представник позивача не з`явився, розгляд справи було відкладено на 29 вересня 2022 року, про що позивача повідомлено шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу, зазначену представником позивача у клопотанні, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
17.        У судове засідання, призначене на 29 вересня 2022 року, представник позивача не з`явився, розгляд справи судом було відкладено на 09 грудня          2022 року, про що позивача повідомлено шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу його представника:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
18.        Разом з тим, у судове засідання, призначене на 09 грудня 2022 року, представник позивача також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 
Позиція Верховного Суду
19.        Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
20.        Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
21.        Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
22.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
23.        Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
24.        Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
25.        Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
26.        Відповідно до частини п`ятої статті 14 ЦПК України у редакції, чинній на час вирішення спірних процесуальних питань судом першої інстанції, суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
27.        Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).
28.        Із змісту вказаної процесуальної норми убачається, що для цілей цього кодексу офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС.
29.        Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності  у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
30.        Згідно з частиною восьмою статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
31.        Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
32.        Системний аналіз частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси.
33.        Подібні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові 
від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22).
34.        У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі 
№ 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) вказано, що електронна адреса - це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. Ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».
35.        У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі 
№ 761/14537/15 зроблено висновки про те, що направлення судом судової повістки на електронну адресу особи, яку вона зазначила та якою користувалась (надсилання з неї заяв) є підтвердженням  належного виконання судом свого обов`язку стосовно повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
36.        У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі 
№ 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) вказано, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС. Разом з тим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є саме правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
37.        При розгляді цієї справи 28 червня 2022 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А. Г., у якому вона просила судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року, відкласти. Посилалася на неможливість участі у цьому судовому засіданні. Процесуальні документи по цій справі адвокат Луньова А. Г. просила направляти на електронну адресу:  ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2, а. с. 17).
38.        У судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року, представник позивача не з`явився, розгляд справи було відкладено на 29 вересня 2022 року. У судове засідання, призначене на 29 вересня 2022 року, представник позивача не з`явився, розгляд справи судом було відкладено на 09 грудня 2022 року, однак у судове засідання, призначене на 09 грудня 2022 року, представник позивача також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Судом першої інстанції представнику позивача надсилалися судові повістки про виклик до суду на електронну адресу, зазначену у його клопотанні, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується матеріалами справи (т. 2 а. с. 32, 39).
39.        Таким чином, хоча зазначена представником АТ «Альфа-Банк» -адвокатом Луньовою А. Г. у поданому клопотанні електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку суд першої інстанції направляв судові повістки, не є офіційною, однак, особисто надавши суду такі засоби комунікації, представник позивача фактично ініціювала направлення і доставлення їй процесуальних документів на вказану електронну адресу. 
40.        Доводів про те, що адвокат Луньова А. Г. не мала достатніх повноважень та вчинення процесуальних дій в суді першої інстанції або про неотримання представником банку судових повісток касаційна скарга не містить.
41.        З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у розумінні вимог частин четвертої-сьомої статті 14 ЦПК України та частини восьмої статті 128 ЦПК України сторона позивача у цій справі є належним чином повідомленою місцевим судом про час та дату судових засідань, а доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують.
42.        Цей висновок узгоджується з висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 рокуу справі № 431/3037/21(провадження № 61-11578св23).
43.        Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
44.        Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).
45.        Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
46.        Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
47.        Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження 
№ 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.
48.        Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
49.        Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
50.        Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
51.        Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду 
від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження 
№ 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20).
52.        Слід також звернути увагу, що матеріали справи не містять клопотання сторони позивача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, яка б відповідала вимогам статті 212 ЦПК України.
53.        Із урахуванням зазначеного, встановивши, що сторона позивача була належним чином повідомлена про судові засідання, з червня по грудень                 2022 року не цікавилася розглядом справи, і представник позивача повторно (три рази поспіль) у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.
54.        Верховний Судпідкреслює, що відповідно дочастини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення такої заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
55.        Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального права.
56.        Статтею 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
57.        У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. 
Керуючись статтями 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.
2.           Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 
2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. В. Білоконь          О. М. Осіян
| Н. Ю. Сакара
| В. В. Шипович