УХВАЛА
03 листопада 2023 року 
м. Київ
справа № 932/1302/22
провадження № 61-15203ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрижак Євгеній Юрійович, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності та визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом, у якому просив припинити право власності відповідача на 3/100 частинидомоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним, як власником 97/100 частин домоволодіння, право власності на                            3/100 частини цього домоволодіння. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня
2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_1 на 3/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2438381712101. Визнано право власності на 3/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2438381712101, за ОСОБА_2 , вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2023 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого
діє адвокат Стрижак Є. Ю., просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята            статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
Згідно з даними висновку експертизи, ринкова вартість 3/100 частки домоволодіння майна складає 79 540 грн. 
Таким чином, ціна позову у цій справі не перевищує не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Отже справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності. 
Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом взято до уваги ціну і предмет позову, складність справи, а також ймовірний рівень суспільного інтересу до цієї справи й не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрижак Є. Ю., подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою           статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрижак Євгеній Юрійович, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від
20 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності та визнання права власності.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            Є. В. Синельников
                                                                                                   О. М. Осіян
                                                                                                   В. В. Шипович