КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 жовтня 2023 року місто Київ.
Справа №752/538/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/11907/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача:                   Желепи О.В.,
суддів:                                       Мазурик О. Ф., Немировської О.В.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року (у складі судді Машкевич К.В., інформація щодо складання повного тексту відсутня) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» про відшкодування шкоди та стягнення коштів
 
ВСТАНОВИВ
 
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 29599,45 грн на відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу, 2000,00 грн на відшкодування витрат на проведення оцінки майна, 1270,00 грн як безпідставно набутого майна, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання з відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу та 3% річних у розмірі 14187,37 грн, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна та 3% річних у розмірі 435,17 грн, а всього 47491,99 грн; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2020 головним інспектором з паркування управління (інспекцій) з паркування ДТІ виконавчого органу КМР (КМДА) Обертасом О.Ф. у відношенні позивача винесено постанову Серія АС №0000023507 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Транспортний засіб Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, для його доставлення на спеціальний майданчик прийняв ТОВ «Евакуатор Сервіс».
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2021 у справі №761/37820/20, визнано протиправною та скасовано постанову Серія АС №0000023507 від 22.10.2020.
22.10.2020 при отриманні транспортного засобу позивачем було виявлено його пошкодження, які були здійснені при евакуації автомобіля в наслідок чого позивачем було викликано наряд поліції за фактом пошкодження транспортного засобу.
23.10.2020 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки матеріального збитку власнику транспортного засобу.
Згідно звіту №32/10/20 від 26.10.2020, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 складає 29 599,45 грн.
В акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.10.2020 відсутні пошкодження, відображені у звіті про оцінку матеріального збитку №32/10/20 від 26.10.2020.
Таким чином, внаслідок пошкодження автомобіля позивача під час його евакуації з місця паркування та його транспортування ТОВ «Евакуатор Сервіс», позивачу завдано матеріальні збитки в розмірі 29 599,45 грн.
Також позивачем було сплачено витрати за проведення оцінки майна в розмірі 2000,00 грн.
В зв`язку із скасування судом постанови про накладення адміністративного стягнення поверненню позивачу підлягають сплачені позивачем на користь відповідача витрати на послуги з евакуації транспортного засобу в розмірі 1270,00 грн.
15.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення безпідставно набутих 1270,00 грн за послуги з евакуації транспортного засобу; 18.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди завданої власнику транспортного засобу при його вилученні з місця паркування та транспортуванні. Однак, відповіді на вказані звернення позивач не отримав.
В зв`язку із ухиленням відповідача від запропонованого позивачем позасудового способу врегулювання спору, позивачем нараховано індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання та 3% річних.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 29599,45 грн, витрати на проведення оцінки майна в розмірі 2000,00 грн, кошти за послуги з евакуації транспортного засобу в розмірі 1270,00 грн, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання з відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу та 3% річних у розмірі 14187,37 грн, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання з повернення набутого майна та 3% річних у розмірі 435,17 грн, а всього 47491,99 грн.
Стягнуто з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн.
 Не погоджуючись з таким рішенням суду, ТОВ «Евакуатор Сервіс» 08 червня 2023 року, згідно поштової відмітки, через суд першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального права.
Вважає, що спір виник внаслідок надання послуги перевезення вантажу - юридичною особою-перевізником. А відповідно до положень законодавства, які регулюють такі правовідносини, позов до перевізника може бути пред`явлений одержувачем вантажу у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію. 
Вказує, що жоден орган поліції чи суду не проводив розслідування, за результатами якого було б визначено вину відповідача, в матеріалах відсутні докази наявності вини відповідача, обставини виникнення пошкоджень не відомі, а позивач отримав транспортний засіб на штраф майданчику у його службових осіб, а не у перевізника.
Зазначає, що рішення про тимчасове затримання та доставку транспортного засобу приймається посадовою особою органу державної влади, а саме інспектором з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА), а перевізник на підставі договору укладеного з ДТІ виконавчого органу КМР лише на підставі прийнятого інспектором рішення виконує його розпорядження та здійснює лише перевезення, а тому суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про правомірність стягнення з відповідача витрат за послуги евакуації транспортного засобу, як безпідставно набуте майно.
Вказує, що відповідно до законодавства, обов`язок відшкодувати завдану потерпілому шкоду покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
14 вересня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Зазначає, що між позивачем та відповідачем не існує та не існувало будь-яких правовідносин з питань перевезення вантажу. Вказує, що доведення відсутності вини Цивільним кодексом України покладено саме на особу, щодо якої є достатні підстави вважати про заподіяння нею шкоди.
Посилаючись на Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 року № 990, вказує що шкода, завдана власнику автомобіля при його евакуації та транспортуванні на спеціальний майданчик відшкодовується за загальними правилами відшкодування шкоди, передбаченими главою 82 ЦК України. 
 
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що  22.10.2020 головним інспектором з паркування управління (інспекцій) з паркування ДТІ виконавчого органу КМР (КМДА) Обертасом О.Ф. у відношенні позивача винесено постанову Серія АС №0000023507 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Транспортний засіб Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 для його доставки на спеціальний майданчик прийняв ТОВ «Евакуатор Сервіс».
Власником транспортного засобу Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2021 у справі №761/37820/20, визнано протиправною та скасовано постанову Серія АС №0000023507 від 22.10.2020.
22.10.2020 при отриманні транспортного засобу позивачем було виявлено його пошкодження, яких не було до моменту здійснення евакуації автомобіля. За вказаним фактом позивач звернувся до поліції із відповідною заявою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
23.10.2020 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки матеріального збитку власнику транспортного засобу. Згідно звіту №32/10/20 від 26.10.2020, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 складає 29 599,45 грн. За проведення оцінки майна позивачем було сплачено 2000,00 грн, що підтверджується договором на проведення оцінки майна від 23.10.2020.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що саме ТОВ «Евакуатор Сервіс» при вилученні та транспортуванні автомобіля, заподіяно шкоду майну позивача в розмірі 29 599,45 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Колегія суддів з такими висновками погоджується з огляду на таке.
Відповідно п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 990 тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану із транспортуванням транспортних засобів, і з якими органами місцевого самоврядування укладено в установленому законодавством порядку договори.
Пунктом 5 Порядку визначено, що після прибуття евакуатора інспектор з паркування у присутності двох понятих і особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком.
Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують інспектор з паркування, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, та два понятих.
Пунктами 13, 14 Порядку визначено, що у разі заподіяння транспортному засобу шкоди під час його транспортування та/або зберігання на спеціальному майданчику чи стоянці завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає послуги з транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності зазначеного суб`єкта господарювання. Спори, пов`язані із шкодою, що заподіяна тимчасово затриманому транспортному засобу під час його транспортування або зберігання на спеціальному майданчику чи стоянці, розв`язуються в установленому законодавством порядку
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилався на те, що при евакуації автомобіля, було пошкоджено транспортний засіб.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав до суду
-                      Копію звернення про повернення транспортного засобу від 22.10.2020 р.;
-                      Копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 158 від 22.10.2020 року;
-                      Копію звіту № 32/10/20 про оцінку матеріального збитку, завданої власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу від 26.10.2020 року з додатками;
-                      Копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/37820/20 від 20 липня 2021 року.
Так, з матеріалів вбачається, що під час евакуації автомобіля позивача було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу інспектором з паркування №158.
Відповідно до вказаного акту огляду автомобіль Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 встановлені пошкодження, серед яких відсутні не встановлено пошкоджень відображених у звіті про оцінку матеріальною збитку №32/10/20 від 26.10.2020, а саме: тріщини задньої правої фари (5 см); подряпин переднього бампера (15x15 см) з деформуванням в центральній правій частині (10x5 см); подряпин хромованого молдингу решітки бампера (3x1 см).
Порівнявши пошкодження зафіксовані до евакуації транспортного засобу і пошкодження зафіксовані спеціалістом під час огляду транспортного засобу, який проводився 23 жовтня 2020 року, суд вірно встановив, що такі пошкодження не були зафіксовані інспектором  під час складання акту.
Варто зазначити, що акт огляду транспортного засобу до його евакуації в тому числі підписаний працівником відповідача, який прийняв транспортний засіб для доставки до місця зберігання.
За таких обставин, суд дійшов вірного висновки, що транспортний засіб  отримав додаткові пошкодження, саме при його транспортуванні. 
Доводи скаржника про те, що спір між сторонами виник внаслідок надання послуги перевезення вантажу, а тому позивач пропустив строк на звернення до суду, колегія суду відхиляє, оскільки позивач та відповідач такий договір не укладали, матеріали справи доказів протилежного не містять.
Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Як зазначено самим відповідачем, договір перевезення укладений ТОВ «Евакуатор Сервіс» з ДТІ виконавчого органу УМР (КМДА). З позивачем такого договору не укладалось, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування загальної позовної давності.
Доводи скаржника щодо не встановлення обставин того, хто здійснив пошкодження судом не приймається, оскільки в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відомості про пошкодження правої задньої фари, решітки бампера, та подряпини з деформацією на передньому бампері не зазначені, що свідчить про їх відсутність на час затримання автомобіля. Посилання відповідача про те, що на час здачі вантажу на штраф майданчик будь-які пошкодження були відсутніми не підтверджені ніякими доказами.
Відповідно до ст. 1166, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що саме відповідач зобов`язаний був доводити, що ті додаткові пошкодження на які вказував позивач були завдані  під час перебування транспортного засобу на штраф майданчику. Колегія суддів також зазначає, що з моменту евакуації транспортного засобу до моменту його отримання позивачем минуло всього три години. При цьому іще в ці ж три години здійснювалась доставка.   
Розмір матеріальної шкоди підтверджено звітом про оцінку матеріальною збитку №32/10/20 від 26.10.2020, який був вчинений на підставі протоколу технічного огляду КТЗ від 23.10.2020 року, відповідно до якого встановлені вищенаведені пошкодження.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування розміру майнової шкоди не надано.
Не наведено також і доводів включення до оцінки тих пошкоджень, які були зафіксовані до евакуації транспортного засобу.
Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив із вищевказаного звіту.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що завдану позивачу шкоду має відшкодовувати держава, оскільки шкоду було завдано внаслідок прийняття незаконного рішення про евакуацію транспортного засобу, колегія суддів не приймає, так як суд вірно встановив, що шкода була завдана під час евакуації транспортного засобу і відповідно до вищенаведеного Порядку, відповідальність за відшкодування такої шкоди покладається саме на відповідача.
 
Зважаючи на зазначене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Щодо стягнення з ТОВ «Евакуатор Сервіс» коштів за послуги з евакуації транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту.
Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому (постанова Верховного Суду України від 29 вересня 2014 року у справі №6-122цс14, постанова Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі №753/20514/16-ц та від 15 березня 2019 року у справі №541/1270/17).
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що будь-яких договорів між позивачем та відповідачем щодо транспортування (евакуації) та/чи зберігання транспортного засобу не укладалось, евакуація автомобіля позивача була здійснена у зв`язку з порушенням ПДР України та винесенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, однак, зазначену постанову було скасовано в судовому порядку, у зв`язку з чим відповідач набув та зберігає сплачені позивачем грошові кошти у розмірі 1 270 грн. без достатньої на те правової підстави.
Апеляційна скарга доводів в частині безпідставного стягнення індексу інфляції та 3 % річних, а також проведення не вірного розрахунку таких сум не містить.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно  до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 389  ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді:                                                                                                О.В. Желепа 

                                                                                                           О.Ф. Мазурик

                                                                                                           О.В. Немировська