Справа № 2-2830/10                                Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О. 
Провадження № 22-ц/811/4174/21                Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Суди В.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення арифметичних помилок, -

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 року  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про виправлення арифметичних помилок у рішенні Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року у справі № 2-2830/10 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ПП «Тур-Ретур» про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обгрунтування заяви покликаються на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1369433,32 грн. стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 964 584,55 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви. Стверджують, що після подання заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року, а саме, 09 червня 2010 року позивачем подано уточнені позовні вимоги, збільшивши заборгованість відповідачів внаслідок нарахування відсотків та неустойки за період, шо настав після ухвалення заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року. Зазначають, що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а відтак, 23 березня 2009 року, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, право позивача нараховувати проценти за кредитними договорами припинилося. Вважають, що судом допущено подвійне стягнення заборгованості, двічі стягнувши заборгованість за відсотками за періоди, які накладаються, внаслідок чого помилково збільшена заборгованість за кредитним договором №244/МБ-В від 04 грудня 2007 року на 1129,18 доларів США, що еквівалентно 8 692,08 грн., за кредитним договором №643/05-Ф від 03 серпня 2005 року - на 404,16 доларів США, що еквівалентно 3 112,02 грн., а за кредитним договором № 35/МБ-ЦВ від 19 квітня 2007 року - на 450,55 доларів США, що еквівалентно 3469,23 грн. Вказують, що в розрахунку заборгованості відсутні кошти, які ОСОБА_1 сплатила на погашення заборгованості за кредитними договорами, а саме: 16 262 доларів США, що еквівалентно 76 702,31 грн - за кредитним договором №244/МБ-В від 04 грудня 2007 року, 61 864,70 доларів США. Що еквівалентно 328 898,02 грн. - за кредитним договором № 643/05-Ф від 03 серпня 2005 року, 2 978,68 доларів США, що еквівалентно 20 949,91 грн. - за кредитним договором № 35/МБ-ЦВ від 19 квітня 2007 року. Звертають увагу, що банк неправомірно зараховував щомісячно з кожної сплаченої суми за кредит плату за управління кредитом в розмірі 0,18 % від суми кредиту та комісію за управління кредитом. Наголошують, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №244/МБ-В від 04 грудня 2007 року становить 1 041 239,37 грн., а за кредитними договорами № 643/05-Ф від 03 серпня 2005 року та № 35/МБ-ЦВ від 19 квітня 2007 року - 500 124,92 грн., а відтак, зазначена в резолютивній частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року заборгованість є помилковою.
З наведених підстав просять:
-виправити арифметичну помилку в абзаці другому резолютивної частини рішення суду, вказавши правильно: стягнути солідарно з   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1041239,37 грн.;
-виправити арифметичну помилку в абзаці третьому резолютивної частини рішення суду, вказавши правильно: стягнути солідарно з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 500124,92 грн.  
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення арифметичних помилок в рішенні суду від 10.06.2010 року по справі №2-2830/10 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» про стягнення заборгованості - відмовлено.
Ухвалу суду оскаржили  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі покликаються на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянти стверджують, що суд першої інстанції помилково задовольнив уточнені позовні вимоги ВАТ КБ «Надра», яким збільшено розмір заборгованості за рахунок нарахування відсотків та неустойки, оскільки право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зазначають, що розмір заборгованості встановлено заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року, а оскільки право кредитодавця нараховувати проценти припинилося, у них не виникало заборгованості у більшому розмірі, тому судом помилково визначено суму, яка підлягає стягненню з них на користь банку. Вважають, що стягуючи заборгованість за відсотками, суд першої інстанції не врахував, що періоди, протягом яких вони нараховувалися, повторюються, що призвело до безпідставного збільшення розміру заборгованості. Вказують, що в розрахунку заборгованості не враховані платежі, які вносила ОСОБА_1 на погашення заборгованості за кредитними договорами №244/МБ-В від 04 грудня 2007 року, № 643/05-Ф від 03 серпня 2005 року та № 35/МБ-ЦВ від 19 квітня 2007 року. Крім того, банком стягувалася щомісячна плата за управління кредитом та комісія за управління кредитом, які банки не мають права встановлювати. Звертають увагу, що неврахування вищезазначених обставин призвело до невірного розрахунку заборгованості за кредитними договорами, що спричинило наявність арифметичних помилок у рішенні суду.З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про виправлення арифметичних помилокзадовольнити повністю.
06 листопада 2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
08 листопада представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гринів Т.В. подав клопотання про розгляд справи без його участі.
В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 20 листопада 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 08 листопада 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 20 листопада 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення арифметичних помилок у рішенні Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні відсутні арифметичні помилки та правильно зазначені в резолютивній частині рішення суду задоволені вимоги ВАТ КБ «Надра» по даній справі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що у квіті 2009 року ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Тур-Ретур» про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Тур-Ретур» на його користь заборгованість в розмірі 146318,67 доларів США та солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь заборгованість в розмірі 116 126,00 доларів США та судові витрати.
Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року позов ВАТ КБ «Надра» задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ заборгованість в сумі 1 126 653,76 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ заборгованість в сумі 894 170,20 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2010 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2009 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.
10 червня 2010 року в судовому засіданні ВАТ КБ «Надра» подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просило:
- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 35/МБ-ЦВ від 19 квітня 2007 року та за кредитним договором № 643/05-ф від 03 серпня 2005 року в розмірі 172 921,35 доларів США, що еквівалентно 1 369 433,32 грн.;
-стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 244/МБ-ЦВ від 04 грудня 2007 року в розмірі 121 800,20 доларів США, що еквівалентно 964 584,55 грн.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року уточнений позов ВАТ КБ «Надра» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1 369 433,32 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 964 584, 55 грн. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року залишено без змін.
Вважаючи, що у резолютивній частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року допущено арифметичну помилку в частині суми, яка підлягає стягненню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися із заявою про виправлення арифметичних помилок.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.
Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
Відповідно до роз`яснень п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.
Доводи заяви про виправлення описки полягають в тому, що в рішенні Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року неправильно визначено розмір заборгованості, оскільки позивачем нараховано відсотки після пред`явлення вимоги до позичальника, судом допущено подвійне стягнення заборгованості за окремі періоди, а в розрахунок заборгованості не включено кошти, які були сплачені позичальником на погашення заборгованості.
Отже, доводи поданої  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заяви про виправлення фактично зводяться до неправильності визначення судом розміру заборгованості, який підлягає стягненню з них, що не є арифметичною помилкою в розумінні статті 269 ЦПК України. 
Крім того, ОСОБА_2 скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року, за результатами якого рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року, а відтак, судом апеляційної інстанції надано оцінку правильності поданих позивачем розрахунків заборгованості.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність арифметичних помилок в рішенні Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 рокуза заявою  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про виправлення арифметичних помилок- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.
Постанова складена 20.11.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк